Справа № 183/12340/25
№ 1-кп/183/1627/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2026 року Дніпропетровська обл.,
м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025042350000830 від 16.07.2025 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської обл., громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 (точної дати під час розслідування не встановлено) перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив кущі коноплі. У зв`язку із раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, немаючи спеціального дозволу — ліцензії на придбання та зберігання наркотичних засобів, ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» віл 08 липня 1999 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, та Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» із змінами, зірвав рослини коноплі, чим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, який переніс до будинку та сараю за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ..
Того ж дня. ОСОБА_4 перебуваючи за вищевказаною адресою, шляхом подрібнення раніше зірваних рослин коноплі, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який поклав для сушіння у приміщенні сараю, та у своїй кімнаті будинку та почав зберігати наркотичні засоби, без мети збуту.
27 жовтня 2025 року слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області у період з 18 години 14 хвилин по 19 годин 20 хвилин було проведено санкціонований обшук на підставі ухвали Самарівського міськрайонного суду. Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наркотичний засіб - канабіс, масою 298,2652 г.
На цих підставах  ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ..
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив кримінальний проступок.
Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра, лікаря фтизіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та спів мірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався та підстав для його застосування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути зі ОСОБА_4 на корить держави витрати на залучення експерта в сумі 20947,90 грн. (двадцять тисяч дев`ятсот сорок сім грн. дев`яносто коп.).
Речові докази:
-комп`ютерний диск, який є додатком до протоколу огляду речей від 09.08.2025 р.; комп`ютерний диск, який є додатком до протоколу обшуку від 27.10.2025 р.; комп`ютерний диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.11.2025 р. – залишити в матеріалах судової справи;
-електронні ваги чорного кольору; поліетиленовий пакет білого кольору; пластикову банку чорного кольору з надписом «Protein»; 173 порожніх сліп-пакетів прозорого кольору; 41 порожній сліп-пакет прозорого кольору; поліетиленовий пакет рожевого кольору; наркотичний засіб – канабіс, масами в перерахунку на висушену речовини: 0,0113 г.; 53,534 г; 235,420 г; 9,2999 г – знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1