СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/4539/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.
за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм"

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" (вх. № 119Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі №922/4539/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" (61001, м. Харків, вул. Військова, 37, офіс 16, код ЄДРПОУ 31847986) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" (63401, Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний, вул. Степова(пн), 12, код ЄДРПОУ 41565278)
про визнання недійсним договору,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" – звернувся з позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір поставки №38 від 25.02.2025, укладений між позивачем та відповідачем разом із оформленими до нього видатковими накладними та товарно-транспортними накладними.
Одночасно із поданням позову, позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд призначити почеркознавчу експертизу по справі, виконання якої доручити експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. В обґрунтування вказаного клопотання позивач заперечує проти наявності між ним та відповідачем дійсного договору поставки № 38 від 25.02.2025, факту отримання товару на загальну суму 26 027 821,66 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2026 клопотання позивача про призначення судової експертизи задоволено. Призначено у справі № 922/4539/25 судову почеркознавчу експертизу.
Проведення судової експертизи доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а).
Попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку (ст.384 Кримінального кодексу України) та відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків (ст.385 Кримінального кодексу України).
На вирішення експертної установи поставлено наступні питання:
1) Визначити, чи виконано підпис від імені генерального директора ТОВ "Птахофабрика "Просяне" у договорі поставки № 38 від 25.02.2025 ОСОБА_1 чи іншою особою?
2) Визначити, чи виконано підпис від імені технолога з вирощування птиці ТОВ "Птахофабрика "Просяне" ОСОБА_2 у видаткових накладних, що підписувались в рамках договору поставки № 38 від 25.02.2025, ОСОБА_2 чи іншою особою?
3) Визначити, чи виконано підпис від імені технолога з вирощування птиці ТОВ "Птахофабрика "Просяне" ОСОБА_2 у товарно-транспортних накладних, що підписувались в рамках договору поставки № 38 від 25.02.2025, ОСОБА_2 чи іншою особою?
Витребувано у відповідача оригінали документів, а саме: договір поставки № 38 від 25.02.2025 разом із оформленими до нього видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. Витребувані судом документи відповідачу надати в строк до 23.01.2026.
Матеріали справи направлено до експертної установи - Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а).
Позивачу здійснити оплату проведення судової почеркознавчої експертизи, докази чого надати суду.
Провадження по справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, виходив з того, що предметом позову є визнання недійсним договору поставки №38 від 25.02.2025 разом із видатковими та товарно-транспортними накладними. В основу позовних вимог покладено твердження позивача про те, що спірний договір і первинні документи не підписувалися ані генеральним директором товариства, ані іншими уповноваженими особами, а відтак – містять підписи сторонніх осіб. Отже, саме факт виконання підписів є ключовою фактичною обставиною, від встановлення якої залежить оцінка дійсності правочину та правомірність заявлених вимог.
Суд зазначив, що достовірність підписів у договорі та первинних документах має істотне значення для вирішення спору, оскільки ці документи є підставою виникнення господарських зобов`язань між сторонами. Встановлення того, ким саме виконані підписи, безпосередньо входить до предмета доказування у справі. З огляду на це, суд дійшов висновку, що з`ясування зазначених обставин потребує спеціальних знань у галузі почеркознавства, які виходять за межі правової оцінки та не можуть бути замінені іншими засобами доказування.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі №922/4539/25 про призначення почеркознавчої експертизи; прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити; справу №922/4539/25 повернути до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду; судові витрати покласти на Позивача.
В обґрунтуванні апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:
- суд не надав жодної оцінки запереченням відповідача та поданим ним доказам, зокрема документам, які підтверджують реальність господарських операцій, що є порушенням принципів змагальності та обов`язку суду оцінювати докази в їх сукупності. Скаржник вказує, що реальність договірних відносин та постачання товару підтверджується іншими належними та допустимими доказами, а саме: податковими накладними, складеними та зареєстрованими в ЄРПН, які свідчать про фактичне здійснення господарських операцій; формуванням позивачем податкового кредиту; банківськими виписками щодо часткової оплати товару; актом звіряння взаємних розрахунків, підписаним позивачем із застосуванням кваліфікованого електронного підпису, яким підтверджено заборгованість за договором;
- позивач, який протягом тривалого часу приймав товар, здійснював оплату та підписав акт звірки взаєморозрахунків, діє недобросовісно, коли згодом заперечує сам факт існування договору та підписання документів;
- суд першої інстанції порушив порядок призначення експертизи, не дотримавшись вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій, зокрема не було відібрано вільних та експериментальних зразків підписів осіб, підписи яких оспорюються, що унеможливлює проведення належної почеркознавчої експертизи;
- призначення експертизи без реальної необхідності призводить до необґрунтованого затягування розгляду справи, створює стан правової невизначеності та порушує право на розгляд справи упродовж розумного строку, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ.
02.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Обґрунтовує відзив тим, що:
- договір поставки № 38 від 25.02.2025 генеральним директором не укладався, оскільки ОСОБА_1 не підписував цей договір, не погоджував його умов, не надавав будь-яким особам повноважень на його укладення та вперше дізнався про існування такого договору лише після отримання позовних заяв ТОВ «Мега Корм» у справах про стягнення заборгованості та відкриття провадження у справі про банкрутство. При цьому позивач наголошує, що у день нібито підписання договору – 25.02.2025 – генеральний директор перебував за межами України, що унеможливлює його особисту участь у підписанні будь-яких документів у цей період;
- встановлення факту належності або неналежності підписів є можливим виключно із застосуванням спеціальних знань у галузі почеркознавства, а тому жодні інші засоби доказування не можуть замінити висновок судового експерта. У зв`язку з цим позивач вважає, що призначення почеркознавчої експертизи відповідає вимогам статті 99 Господарського процесуального кодексу України;
- за фактом підроблення підписів у договорах поставки, у тому числі договорі № 38 від 25.02.2025, відкрито кримінальне провадження, що, на його думку, підтверджує обґрунтованість сумнівів щодо справжності спірних документів.
19.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що:
- фактичне виконання договору (поставка товару, прийняття, оформлення первинних документів, часткова оплата) підтверджує наявність реальних договірних відносин між сторонами та належне укладення договору;
- між сторонами з 2022 року було укладено шість договорів поставки, більшість із яких виконані в повному обсязі, що свідчить про сталі, системні та тривалі господарські відносини й усталену ділову практику взаємодії;
- дії позивача щодо ініціювання спору про недійсність договору та подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи мають ознаки недобросовісної процесуальної поведінки та спрямовані на ухилення від виконання грошових зобов`язань. На думку заявника, клопотання про експертизу ґрунтується виключно на припущеннях і не підтверджене належними доказами.
Крім того, до пояснень додано нотаріально посвідчену заяву технолога ОСОБА_2 від 17.02.2026. 
23.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" надійшли заперечення на додаткові пояснення, в яких останнє зазначає, що:
- генеральний директор ТОВ «Птахофабрика Просяне» Джимшиашвілі М.Г. спірний договір не підписував, його умови не погоджував та жодних доручень на укладення такого договору третім особам не надавав. Також позивач заперечує твердження відповідача про обмін сканованими копіями договору електронною поштою, вказуючи на відсутність будь-яких доказів направлення договору з боку позивача чи отримання ним відповідних документів. На переконання позивача, сам факт існування попередніх договірних відносин між сторонами у 2022– 2024 роках не свідчить про автоматичне укладення нового договору у 2025 році, оскільки ці правовідносини були завершені, а кожен новий договір потребує окремого волевиявлення та належного оформлення;
- окремі особи могли вчиняти дії без належних повноважень та завдавати шкоди підприємству. У цьому контексті позивач припускає можливість підроблення спірного договору та первинних документів;
- позивач заперечує достовірність нотаріально посвідченої заяви технолога ОСОБА_2 , наданої відповідачем до апеляційного суду. На думку позивача, така заява є неправдивою, а її зміст не відповідає дійсним обставинам. Позивач зазначає, що розглядає можливість звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з викладеними у ній відомостями, а також ставить під сумнів самостійність підготовки цього документа;
- відповідач не обґрунтував належним чином підставу неподання такого доказу до суду першої інстанції.
23.02.2026 від ГУНП в Харківській області Харківського районного управління поліції №1 Відділу поліції №1 надійшов лист-відповідь, в якому зазначено, що в рамках кримінального провадження № 12025221140000302 проводилась судова почеркознавча експертиза, яка на разі виконана експертною установою та міститься в матеріалах кримінального провадження. 

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах суду.
У судове засідання від 23.02.2026 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм".
На початку засідання колегією суддів встановлено надходження від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" клопотання про долучення додаткових доказів по справі. Заявник просить долучити до справи нотаріально посвідчену заяву технолога ОСОБА_2 від 17.02.2026, у якій вона підтверджує реальність поставок за договором №38, особисте підписання нею видаткових і товарно-транспортних накладних та обізнаність генерального директора щодо здійснених поставок. 
Насамперед колегія суддів зазначає, що відповідний доказ мав бути поданий учасником справи під час розгляду справи судом першої інстанції.
За змістом статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості або права суду апеляційної інстанції здійснювати повторний перегляд справи на підставі доказів, які не були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції. Тобто, суд апеляційної інстанції обмежений у прийнятті додаткових доказів, які вправі приймати лише за умови, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.
У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.
Обґрунтовуючи необхідність прийняття заяви ОСОБА_2 на стадії апеляційного перегляду, ТОВ «Мега Корм» зазначає, що вона подається з метою спростування правової позиції суду першої інстанції та що такого доказу не існувало на момент постановлення оскаржуваної ухвали.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.12.2020 у справі № 924/232/18 зазначено, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 11.09.2019 по справі №922/393/18).
За таких обставин підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» про долучення додаткових доказів відсутні.
У зв`язку з цим колегія суддів відмовляє у прийнятті зазначеного доказу та здійснює апеляційний перегляд справи без його врахування.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини справи.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить Господарський суд Харківської області визнати недійсним договір поставки № 38 від 25.02.2025, укладений між позивачем та відповідачем разом із оформленими до нього видатковими накладними та товарно-транспортними накладними.
Ухвалою суду від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження.
Підготовче засідання ухвалою суду від 06.01.2026 призначено на 13.01.2026 о 09:20.
Одночасно із поданням позову, позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд призначити почеркознавчу експертизу по справі, виконання якої доручити експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.
На вирішення експертизи позивач просить суд поставити наступні запитання:
1) Визначити, чи виконано підпис від імені генерального директора ТОВ "Птахофабрика "Просяне" у договорі поставки №38 від 25.02.2025 ОСОБА_1 чи іншою особою?
2) Визначити, чи виконано підпис від імені технолога з вирощування птиці ТОВ "Птахофабрика "Просяне" ОСОБА_2 у видаткових накладних, що підписувались в рамках договору поставки №38 від 25.02.2025, ОСОБА_2 чи іншою особою?
3) Визначити, чи виконано підпис від імені технолога з вирощування птиці ТОВ "Птахофабрика "Просяне" ОСОБА_2 у товарно-транспортних накладних, що підписувались в рамках договору поставки №38 від 25.02.2025, ОСОБА_2 чи іншою особою?
Суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача про призначення експертизи, призначив у справі № 922/4539/25 судову почеркознавчу експертизу та зупинив провадження у справі. Означене стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" до апеляційного суду зі скаргою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, колегія суддів виходить з наступного.
Предметом розгляду у даній справі є спір щодо визнання недійсним договору поставки № 38 від 25.02.2025, укладеного між позивачем та відповідачем, а також оформлених до нього видаткових і товарно-транспортних накладних. 
Натомість предметом апеляційного розгляду - є виключно перевірка законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції від 13.01.2026, якою призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі до отримання її висновку. Апеляційний суд у цих межах не вирішує спір по суті та не дає оцінки дійсності договору чи реальності господарських операцій, а перевіряє, чи були у суду першої інстанції передбачені Господарським процесуальним кодексом України правові підстави для призначення експертизи та застосування процесуального механізму зупинення провадження.
Також апеляційний суд не досліджує питання витребування у відповідача оригіналів документів, а саме: договір поставки № 38 від 25.02.2025 разом із оформленими до нього видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, оскільки відповідач – скаржник, не оскаржує ухвалу суду в цій частині.
Положеннями ст.99 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ст.100 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначається, зокрема, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до п.1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, будівельно-технічна; оціночно-будівельна. Поряд із вказаними видами інженерно-технічних експертиз експертними установами можуть проводитись також інші їх види (підвиди) та комплексні технічні дослідження із залученням відповідних фахівців у певних галузях знань, у тому числі авіаційного та водного транспорту (п. 1.2.2 Інструкції). Товарознавча: машин, обладнання, сировини та споживчих товарів (1.2.4 Інструкції). 
Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.
Визначення, чи потребує вирішення спірного питання застосування спеціальних знань експертів, чи ні, віднесено до компетенції суду. У разі, коли суд потребує висновків фахівця з питань, що відносяться до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування, він вправі призначити експертизу.
Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.
Відповідно до положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач разом з позовною заявою звернувся до суду першої інстанції з клопотанням, в якому просить суд призначити почеркознавчу експертизу по справі, виконання якої доручити експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.
На вирішення експертизи позивач просить суд поставити наступні запитання:
1) Визначити, чи виконано підпис від імені генерального директора ТОВ "Птахофабрика "Просяне" у договорі поставки №38 від 25.02.2025 ОСОБА_1 чи іншою особою?
2) Визначити, чи виконано підпис від імені технолога з вирощування птиці ТОВ "Птахофабрика "Просяне" ОСОБА_2 у видаткових накладних, що підписувались в рамках договору поставки №38 від 25.02.2025, ОСОБА_2 чи іншою особою?
3) Визначити, чи виконано підпис від імені технолога з вирощування птиці ТОВ "Птахофабрика "Просяне" ОСОБА_2 у товарно-транспортних накладних, що підписувались в рамках договору поставки №38 від 25.02.2025, ОСОБА_2 чи іншою особою?
В обґрунтування клопотання позивач заперечує проти наявності між ним та відповідачем дійсного договору поставки № 38 від 25.02.2025, факту отримання товару на загальну суму 26 027 821,66 грн.
Як зазначає позивач, генеральний директор товариства позивача ОСОБА_1 , договір поставки № 38 від 25.02.2025 від імені ТОВ "Птахофабрика "Просяне" не підписував, умови цього договору не погоджував, не надавав повноважень будь-яким іншим особам на його укладення та не приймав на себе зобов`язань щодо поставки чи оплати товару за зазначеним договором. Цей договір містить підпис іншої особи. 
Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні уповноважені особи ТОВ "Птахофабрика "Просяне" не підписували. У всіх видаткових та товарно-транспортних накладних вказано, що вони від імені ТОВ "Птахофабрика "Просяне" підписані технологом з вирощування птиці ОСОБА_2 . Натомість зі слів самої ОСОБА_2 , вона дані документи не підписувала. 
На думку позивача визначення факту підписання генеральним директором ТОВ "Птахофабрика "Просяне" договору поставки № 38 від 25.02.2025 та всіх видаткових та товарно-транспортних накладних в рамках цього договору можливе тільки внаслідок проведення почеркознавчої експертизи, інші належні засоби доказування в цій частині відсутні. З огляду на це, на думку позивача, призначення судом почеркознавчої експертизи сприятиме всебічному та об`єктивному встановленню фактичних обставин справи, а відмова у її призначенні призведе до порушення права сторони на надання суду доказів та доведення своєї правової позиції.
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, виходив із того, що позивач посилається на факт непідписання ним та уповноваженими ним особами договору, а також видаткових і товарно-транспортних накладних, що визначено ним як підставу подання відповідного позову, а тому з метою оцінки судом всіх фактичних обставин, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи існує необхідність призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком місцевого суду та зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", статті 99 Господарського процесуального кодексу України, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом із призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання щодо призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. 
Аналіз наведених норм визначає, що саме по собі заперечення стороною певних фактичних обставин або посилання на суперечливість доказів не зумовлює автоматичної необхідності призначення експертизи. Суд, вирішуючи питання про її призначення, зобов`язаний попередньо оцінити предмет і підстави позову, характер спірних правовідносин, зміст та взаємну узгодженість наявних у справі доказів, а також з`ясувати, чи можуть відповідні обставини бути встановлені без залучення спеціальних знань.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду. (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 26.10.2022 у справі №904/5077/21, від 06.02.2024 у справі №910/12661/22 тощо).
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення (постанови Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та у справі №917/50/17, від 17.12.2024 у справі №916/2932/23).
Разом з цим, для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань, господарському суду необхідно дотримуватися принципів змагальності, рівності та диспозитивності (постанови Верховного Суду від 22.01.2024 у справі №910/13105/21, від 27.02.2024 №912/164/20).
З матеріалів справи вбачається, що станом на момент постановлення ухвали про призначення експертизи місцевим судом, сторонами були надані такі документи: копія договору поставки №38 від 25.02.2025, видаткові і товарно-транспортні накладні з лютого по листопад 2025, податкові накладні з лютого по листопад 2025 року, виписка по рахункам з вересня по листопад 2025 року, акт звірки взаєморозрахунків за жовтень 2025 року.
Суд першої інстанції врахував лише твердження позивача про непідписання ним та уповноваженими ним особами спірного договору та видаткових і товарно-транспортних накладних, не надавши належної правової оцінки іншим доказам, поданим сторонами та наявним у матеріалах справи на момент постановлення ухвали.
Зокрема, суд не оцінив подані відповідачем докази, а саме: податкові накладні, зареєстровані у встановленому законом порядку, банківські виписки щодо здійснення оплат, а також акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами.
Також суд першої інстанції не врахував, що спірний договір містить відбиток печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Просяне», акт взаємних розрахунків за період 01.10.2025 - 27.10.2025 за договором поставки №38 від 25.02.2025 підписаний із застосуванням кваліфікованого електронного підпису безпосередньо генеральним директором позивача - Джимшиашвілі Михайлом Гурамовичем, податкові накладні були складені відповідачем та направлені на реєстрацію до контролюючого органу у встановленому законом порядку, а також у матеріалах справи наявні банківські виписки по рахунках за період з вересня по листопад 2025 року, які підтверджують здійснення розрахунків між сторонами.
Враховуючи наведене, апеляційний суд зауважує, що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний оцінювати докази як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, надаючи оцінку їх належності, допустимості, достовірності, а також вірогідності й достатності для встановлення обставин, що мають значення для справи. Така оцінка має бути результатом активної процесуальної діяльності суду та відображатися в мотивувальній частині судового рішення, в даному випадку – ухвали суду.
З огляду на це колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, вирішуючи питання про призначення судової почеркознавчої експертизи, мав самостійно та попередньо проаналізувати всі наявні у матеріалах справи докази, з`ясувати їх взаємну узгодженість та доказову силу, оцінити доводи сторін щодо необхідності залучення спеціальних знань, а відтак - дійти мотивованого висновку про те, чи існує дійсна потреба у призначенні експертизи, і чи є неможливим встановлення спірних обставин іншими засобами доказування.
Натомість, як убачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції фактично обмежився загальним посиланням на заперечення позивача щодо підписання спірних документів та необхідність повного й об`єктивного розгляду справи, не надавши належного аналізу зібраним доказам та не обґрунтувавши, з яких саме причин наявні у справі документи (зокрема податкові накладні, банківські виписки, акт взаєморозрахунків, наявність відбитка печатки тощо) не дозволяють суду встановити істотні обставини без призначення експертизи. За таких умов призначення експертизи набуває характеру передчасного та такого, що не відповідає вимогам обґрунтованості судового рішення.
Колегія суддів підкреслює, що наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи у справі, що не врахував суд першої інстанції.
Крім того, з листа Головного управління Національної поліції в Харківській області вбачається, що в межах кримінального провадження № 12025221140000302 уже проведено судову почеркознавчу експертизу, яка на даний час виконана відповідною експертною установою та міститься в матеріалах кримінального провадження.
З огляду на це колегія суддів зазначає, що учасники справи не позбавлені права в установленому процесуальному порядку ініціювати витребування або самостійно подати до матеріалів господарської справи відповідний висновок експерта.
Відповідно до приписів статей 73, 86, 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта є належним письмовим доказом і підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами. За наявності такого висновку сторони мають можливість використати його для підтвердження або спростування належності підписів у спірному договорі та первинних документах, що безпосередньо впливає на встановлення факту наявності чи відсутності господарської операції між сторонами.
Отже, існування вже проведеної почеркознавчої експертизи в межах кримінального провадження свідчить про те, що відповідні обставини можуть бути з`ясовані із застосуванням спеціальних знань без необхідності дублювання таких процесуальних дій, за умови належного подання та оцінки відповідного доказу у господарському процесі.
Також апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи не містять будь-яких письмових пояснень або заяв технолога з вирощування птиці ТОВ «Птахофабрика Просяне» ОСОБА_2 , на яку позивач посилається як на особу, що нібито не підписувала спірні видаткові та товарно-транспортні накладні.
Разом із тим суд першої інстанції, задовольняючи клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, виходив виключно з тверджень позивача, не з`ясувавши позицію зазначеної особи та не перевіривши наведені доводи шляхом дослідження інших засобів доказування. За таких обставин призначення експертизи було здійснено без попереднього з`ясування всіх істотних обставин та без належної оцінки можливості їх встановлення іншими доказами, що свідчить про передчасність відповідного процесуального рішення.
Також апеляційний суд враховує, що призначення судової експертизи як процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до ч.1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про призначення судової почеркознавчої експертизи постановлена з порушенням вимог процесуального закону та без належного мотивування, оскільки судом не було дотримано обов`язку щодо всебічної, повної та об`єктивної оцінки наявних у справі доказів, не з`ясовано можливості встановлення спірних обставин іншими засобами доказування та не наведено переконливих підстав наявності дійсної потреби у спеціальних знаннях у розумінні статті 99 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає критеріям законності й обґрунтованості, а призначення судової експертизи у даній справі є передчасним та таким, що фактично підміняє обов`язок суду першої інстанції самостійно здійснити аналіз і оцінку доказів у їх сукупності. У зв`язку з цим ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з тим, посилання апелянта на недобросовісність поведінки позивача, який, за його твердженням, протягом тривалого часу приймав товар, здійснював оплату та підписав акт звіряння взаємних розрахунків, а згодом заперечує сам факт існування договору та підписання первинних документів, стосується оцінки поведінки сторін та правових наслідків їхніх дій у межах вирішення спору по суті. Вказані доводи пов`язані з можливим застосуванням принципів добросовісності та заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium) і потребують дослідження всіх доказів у їх сукупності під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про призначення судової експертизи.
Відтак наведені доводи апелянта не можуть бути самостійною підставою для відмови або задоволення клопотання про призначення експертизи, оскільки виходять за межі предмета апеляційного перегляду ухвали та підлягають оцінці судом першої інстанції при ухваленні рішення за результатами розгляду позовних вимог по суті.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції порушив порядок призначення судової експертизи, не дотримавшись вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій, зокрема у зв`язку з невідібранням вільних та експериментальних зразків підписів осіб, підписи яких оспорюються, не беруться до уваги апеляційним судом. 
Колегія суддів виходить з того, що відбір відповідних зразків може бути здійснений на наступних стадіях провадження, у тому числі на підставі клопотання експерта, у разі визнання ним такої необхідності для проведення експертного дослідження, і сам по собі факт невідібрання таких зразків на момент постановлення ухвали не свідчить про незаконність призначення експертизи.
Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що неналежна процесуальна підготовка до проведення експертизи, у тому числі несвоєчасний відбір необхідних зразків, може призвести до затягування розгляду справи, збільшення строків судового провадження та, як наслідок, порушення прав і законних інтересів учасників справи, зокрема права на розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, призначаючи судову почеркознавчу експертизу та зупиняючи провадження у справі, не дотримався вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення.
Задовольняючи клопотання позивача, місцевий суд фактично ототожнив заперечення позивачем підписання договору видаткових і товарно-транспортних накладних із наявністю дійсної потреби у спеціальних знаннях, не здійснивши попередньої оцінки всіх наявних у справі доказів, зокрема, договору з відбитком печатки позивача, податкових накладних, банківських виписок та акту взаєморозрахунків, підписаного генеральним директором позивача із застосуванням кваліфікованого електронного підпису. Суд не проаналізував їх належність, допустимість, достовірність, вірогідність та достатність у сукупності, а також не навів мотивів, з яких дійшов висновку про неможливість встановлення спірних обставин без призначення експертизи.
За таких обставин призначення судової експертизи було здійснено передчасно та фактично підмінило обов`язок суду самостійно оцінити докази у справі, що суперечить приписам статей 86, 99 та 104 Господарського процесуального кодексу України і створює ризик безпідставного затягування розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм процесуального права; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.
Беручи до уваги зазначене вище, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись статтями 269, п.6 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі №922/4539/25 скасувати в частині призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі. 
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи відмовити.
В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області залишити без змін.
Справу №922/4539/25 направити до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повна постанова складена 05.03.2026.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.С. Хачатрян