Справа № 635/7465/25
Провадження №2/635/3031/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року селище Покотилівка Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Бондаренко І.Е.,
секретар судового засідання Козлюк Е.І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Гетьман Олена Миколаївна,
відповідач - Височанська селищна рада,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 (далі-позивач) через свого представника адвоката Гетьман О.М. звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Височанської селищної ради (далі – відповідач), в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1  помер дід позивача  ОСОБА_2  та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою:  АДРЕСА_1 . Спадкоємцем ОСОБА_2 за законом був його син  ОСОБА_3 (батько позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до моменту відкриття спадщини, тож спадщину після смерті діда прийняв позивач шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л.М. від 09.07.2025 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки позивачем до нотаріальної контори подано правовстановлюючий документ на житловий будинок договір купівлі-продажу від 04 червня 1995 року № Н5-332, посвідчений Харківською товарною біржою, який не відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР (1963 року) щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку. З огляду на викладене, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. 
Аргументи учасників справи
Позивач та його представник позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідач надав суду заяву, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності.
Рух справи
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.09.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово та призначено проведення судового засідання; витребувано до початку судового розгляду справи від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області (колишня Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області), місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4, завірену належним чином копію спадкової справи № 519/2016 після померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
На виконання ухвали суду від 12.09.2025 від державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л.М.  до суду надійшла копія спадкової справи №519/2016 після  ОСОБА_2 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Позивач та його представник позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідач надав суду заяву, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_2 , 1923 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 06.06.2016 виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.
10.06.2016 державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. зареєстровано спадкову справу № 519/2016, спадкодавець  ОСОБА_2 , 1923 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44142654 від 10.06.2016.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Житловий будинок житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 61,3 кв.м. (літ. А-1) з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. Б, вбиральня літ. Г, огорожа №№ 1-2, зливна яма літ. К, розташований на земельній ділянці загальною площею 1168 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , був набутий ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.1995 між продавцями: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і покупцем ОСОБА_2 , зареєстрованого Харківською товарною біржою за реєстраційним № Н5-332.
Державну реєстрацію права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , було здійснено Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 27.06.1995 за реєстровим № 4578, про що на договорі купівлі-продажу нерухомості № Н5-332 від 14.06.1995 міститься відповідна відмітка.
Заповіту ОСОБА_2 не залишив.
Дружина спадкодавця ОСОБА_6 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 03.10.2005 Височанською селищною радою Харківського району Харківської області.
Син спадкодавця ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 27.10.2015 виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. 
Родинний зв`язок між позивачем та його батьком ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , повторно виданим 25.081998 Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова.

ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України має право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.
26.05.2017 державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. видано на ім`я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 3-879, згідно з яким спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з надвірними будинками та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 . На земельній ділянці розташований житловий будинок літ.А-1, шлакоблок, житловою площею 67,00 кв.м., загальною площею 137,10 кв.м. (літ. А-1) з надвірними будівлями: сарай Б, гараж Д, сарай В, літня кухня Г, душ Е, огорожа № 1, 2, водопровід К2, вигрібна яма К1. Цей житловий будинок з надвірними будинками та спорудами належав спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 03.10.1952 Другою міською державною нотаріальною конторою, за реєстром № 2835910, зареєстрованого у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 09.02.1993 року, у реєстрову книгу – 1, за реєстровим № 265.
ОСОБА_1 з 23.11.2020 має зареєстроване місце проживання та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується штампом в паспорті громадянина України серія НОМЕР_5 , виданим на ім`я позивача 20.06.2001 Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.
09.07.2025 позивач звернувся до державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л.М. з усною заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_2 , 1923 року народження, що постійно проживав в АДРЕСА_2 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в сщ АДРЕСА_1 .
Державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підставою відмови в оформленні спадщини Державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. зазначено невідповідність вимогам законодавства наданого правовстановлюючого документу на спадкове майно договору купівлі-продажу від 04.06.1995, оскільки згідно з вимогами статті 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку має бути посвідчений нотаріально. Інших підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. не встановлено.
Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2025 позивачем не оскаржувалась.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
За змістом частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті свого діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язаний здійснити оформлення прав на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно частини третьої статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.
Таким чином, встановленню підлягає факт належності  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент відкриття спадщини права на житловий будинок за адресою:  АДРЕСА_1 .
На час укладання спірного договору купівлі-продажу № Н5-332 від 14.06.1995 правові умови створення та діяльності товарних бірж визначав Закон України «Про товарні біржі» в редакції Закону № 2932-XII від 26.01.1993 р.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про товарні біржі» (в редакції на час укладання договору купівлі-продажу) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про товарні біржі» (в редакції на час укладання договору купівлі-продажу) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
При укладанні договору купівлі-продажу нерухомості № Н5-332 від 14.06.1995 не було дотримано вимоги статті 227 ЦК України (1963 року, в редакції на час укладання договору), згідно якого договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Відповідно до частини першої статті 47 ЦК України (1963 року, в редакції на час укладання договору) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 47 ЦК України (1963 року, в редакції на час укладання договору) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Таким чином, за нормами статті 47 Цивільного кодексу УРСР 1963 року договір купівлі-продажу, укладений як біржова угода, щодо продажу жилого будинку міг бути визнаний недійсним в судовому порядку із поверненням одержаного або відшкодуванням його дійсної вартості.
Договір купівлі-продажу № Н5-332 від 14.06.1995 в судовому порядку не оскаржувався і був чинним на 01.01.2004, коли набув чинності діючий Цивільний кодекс України.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до частини другої статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
В договорі купівлі-продажу № Н5-332 від 14.06.1995 зазначено повний опис житлового будинку (підпункти 1.1-1.2 пункту 1 договору) та його вартість (пункт 4 договору). Відбулось повне виконання договору сторонами, реєстрація права власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.1995 здійснена Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 27.06.1995 за реєстровим № 457.
Таким чином, змістом договору купівлі-продажу № Н5-332 від 14.06.1995, укладеного у письмовій формі, підтверджується досягнення згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, договір повністю виконаний.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини на нерухоме майно, оскільки біржовий контракт не відноситься до правовстановлюючих документів, на підставі яких можуть вчинятись нотаріальні дії, а тому його право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання права.
Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 47, 227 ЦК України (1963 року), ст.ст. 220, 392, 655, 1216-1218, 1222, 1223 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А-1 житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 61,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. Б, вбиральня літ. Г, огорожа №№ 1-2, зливна яма літ. К, розташований на земельній ділянці загальною площею 1168 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП:  НОМЕР_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: Височанська селищна рада, код ЄДРПОУ: 04396503, адреса: 62459, Харківська область, Харківський район, сщ Високий, вул. Бульварна, буд. 12.
Суддя І.Е. Бондаренко