ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 лютого 2026 року        м. Кропивницький

справа № 389/2765/24
провадження № 22-ц/4809/492/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
треті особи – Служба у справах дітей Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами адвоката Позненка Юрія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , та адвоката Мотуза Олександра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , на додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року у складі судді Савельєвої О. В. і 

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив встановити графік побачень та зустрічей його з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для особистого спілкування та участі у вихованні.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , який проживає разом із своєю матір`ю – ОСОБА_2 .
Після фактичного припинення сімейних відносин між сторонами та подальшого розірвання шлюбу відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином та участі у його вихованні, зокрема повністю обмежила особисті контакти батька з дитиною.
Позивач зазначав, що тривалий час спілкувався з дитиною дистанційно під час перебування ОСОБА_2 з сином за кордоном, однак після повернення останніх в Україну відповідач безпідставно припинила будь-яке спілкування дитини з батьком, не повідомляє про фактичне місце проживання та не сприяє реалізації його батьківських прав. 
У зв`язку з цим між сторонами виник спір щодо способу та порядку участі позивача у вихованні дитини.
Враховуючи, що встановлення чіткого графіка побачень відповідатиме найкращим інтересам дитини та забезпечить реалізацію права позивача на участь у вихованні сина, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 липня 2025 року позов задоволено частково.
Усунено перешкоди в реалізації права на виховання та спілкування з дитиною, зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду мотивовано тим, що позивач є батьком малолітнього, аліменти сплачує, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав для обмеження його права на спілкування з дитиною або про негативний вплив такого спілкування на розвиток дитини, відповідачкою не надано.
Водночас, врахувавши тривалу відсутність спілкування між батьком і дитиною, вік малолітнього, його постійне проживання з матір`ю та необхідність поступового відновлення емоційного контакту, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність визначення обмеженого та поетапного способу участі батька у вихованні дитини — у вигляді систематичних побачень у присутності матері.
Додатковим рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року заяву задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та служба у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради (як органи опіки та піклування), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн.
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що відповідачем документально підтверджено факт понесення витрат на правничу допомогу адвоката, однак заявлений їх розмір підлягає оцінці з точки зору співмірності, необхідності та розумності з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг і часу, витраченого адвокатом.
Оцінивши подані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про завищеність вартості окремих адвокатських послуг та зменшив загальний розмір витрат до 25 000 грн. 
Враховуючи, що позов у справі є немайновим та задоволений частково, а пропорцію задоволення вимог точно визначити неможливо, суди першої інстанції, керуючись ст.141 ЦПК України та практикою Верховного Суду, розподілив судові витрати між сторонами порівну та стягнув з позивача на користь відповідачки 12 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі адвокат Позненко Ю. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав співмірними витрати на окремі адвокатські послуги у сумі 22 000 грн, не врахувавши типовість спору, простоту правовідносин та відсутність обґрунтування фактично витраченого адвокатом часу на їх надання.
Надання усних консультацій є складовою підготовки відзиву на позовну заяву та не може розглядатися як окремі самостійні послуги, а участь представника відповідачки у судових засіданнях здійснювалася переважно в режимі відеоконференції та тривала незначний час, що свідчить про явну неспівмірність вартості таких послуг із фактично виконаною роботою. 
При цьому судом першої інстанції не надано належної оцінки критеріям реальності, необхідності та розумності заявлених витрат.
Крім того, саме відповідач створювала перешкоди у спілкуванні з дитиною, що зумовило звернення позивача до суду за захистом своїх прав, а тому покладення на нього значної частини витрат на правничу допомогу є несправедливим та непропорційним. 
В апеляційній скарзі адвокат Мотуз О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , просить додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 36 000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Суд першої інстанції безпідставно зменшив заявлений та документально підтверджений розмір витрат на професійну правничу допомогу, втрутившись у договірні відносини між адвокатом і клієнтом та неправильно застосував критерії співмірності, розумності й реальності таких витрат, не надавши належної оцінки доказам, поданим відповідачем.
Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про рівний розподіл витрат на правничу допомогу між сторонами, оскільки позовні вимоги були задоволені лише незначною мірою, а характер та обсяг наданих адвокатом послуг, складність справи та тривалість її розгляду свідчать про обґрунтованість заявленої суми витрат.

Відзиви на апеляційні скарги

Відзивів на апеляційні скарги не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 03 лютого 2026 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційних скарг

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Позненка Ю. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката Мотуза О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , підлягає залишенню без задоволення, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин першої, третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
В постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріалами справи підтверджується, що, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , просив встановити графік побачень та зустрічей з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для особистого спілкування та участі у вихованні сина: 
-кожного тижня в суботу і неділю з правом відвідування культурних та розважальних заходів, а також з правом забирати дитину до місця свого проживання та залишатися із ночівлею за місцем проживання батька, в присутності матері/перші три місяці встановленого графіку/; з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання/перебування; 
-шкільні канікули: 60 днів літніх канікул, 7 дні зимових канікул; 
-побачення щороку у день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.00 год. до 14.00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/ проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання/перебування; 
-побачення щороку у день народження батька дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.00 год. до 14.00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/ проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання/ перебування; - побачення щороку 01 січня, 07 січня, 08 березня, 19 грудня та 25 грудня з 10.00 год. до 14.00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання/перебування;
-щоденне вільне спілкування засобами телефонного зв`язку, через мобільні додатки Viber. Telegram, WhatsUp та ін.; 
-після спливу трьох місяців з часу фактичних побачень батька із сином в присутності матері згідно із встановленим графіком, побачення відбуваються за цим же графіком без присутності матері (том 1 а. с. 1-12).
У поданому відзиві на позовну заяву, представник ОСОБА_2 адвокат Мотуз О. В. в порядку п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач понесе у зв`язку із розглядом справи становить 20 000 грн (том 1 а. с. 67-73).
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 липня 2025 року позов задоволено частково.
Усунено перешкоди в реалізації права на виховання та спілкування з дитиною, зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді побачень, а саме:
- кожного тижня в суботу з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв з правом відвідування культурних та розважальних заходів за місцем проживання/перебування матері та дитини в присутності матері дитини ОСОБА_2 ;
- щороку у день народження сина з 10 год 00 хв до 14 год 00 хв за місцем проживання/перебування матері та дитини в присутності матері дитини ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп (том 2 а. с. 112-115).
08 липня 2025 року від представника ОСОБА_2 адвоката Мотуз О. В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36 000 грн (том 2 а. с. 122-129).
Представником ОСОБА_1 було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (том 2 а. с. 137-139).
Як слідує з матеріалів справи, позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні був задоволений судом першої інстанції по суті. Суд визнав наявність перешкод у реалізації позивачем батьківських прав та зобов`язав відповідачку їх усунути, а також визначив спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Той факт, що суд першої інстанції визначив інший, ніж заявлявся позивачем, порядок та часові межі побачень, не свідчить про відмову у позові або про його часткове задоволення в розумінні положень статті 141 ЦПК України. Зміна конкретних умов реалізації права, зумовлена необхідністю забезпечення найкращих інтересів дитини, не змінює правової природи ухваленого рішення як такого, що спрямоване на захист порушеного права позивача.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що відповідачка у справі не є стороною, на користь якої вирішено спір, а тому не набуває безумовного права на компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу за правилами статті 141 ЦПК України.
Водночас суд враховує, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене у межах заявленої відповідачем вимоги про відшкодування витрат, а предметом апеляційного перегляду є виключно питання розміру та співмірності таких витрат, а не питання їх повної відмови.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає судові рішення в межах доводів апеляційної скарги, а тому не вправі вийти за межі заявлених вимог та самостійно вирішувати питання, які не були предметом апеляційного оскарження.
Таким чином, незважаючи на те, що за загальними засадами розподілу судових витрат ОСОБА_2 не мала підстав для їх стягнення у повному обсязі, обов`язкових підстав для скасування додаткового рішення судом не встановлено, а тому суд позбавлений можливості скасувати додаткове рішення в цій частині повністю і відмовити в задоволенні заяви, оскільки відповідної вимоги в апеляційній скарзі не заявлено.
За урахуванням викладеного, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , до 5 000 грн, що відповідає межам поданої апеляційної скарги позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Позненка Ю. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, апеляційна скарга адвоката Мотуза О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , підлягає залишенню без задоволення, додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року зміні та стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки зміні підлягає додаткове рішення, яким вирішувалось питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд не змінює розподіл судових витрат, понесених учасниками справи під час перегляду справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Позненка Юрія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.
Апеляційну скаргу адвоката Мотуза Олександра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2025 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді         О. Л. Карпенко 

О. І. Чельник