Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/525/26
Провадження № 2-а/348/14/26

20 березня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
інші учасники: представник позивача Руда Х.Д.,
представник відповідача Федоришин А.В.
Процесуальні дії у справі.
02.03.2026 ОСОБА_1 , пред`явив позов, відповідно до якого просить скасувати постанову №R369333 від 19.02.2026 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та закрити провадження у справі. В обгрунтування позову наводить таке. 19.02.2026 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень за порушення військового обліку, оскільки позивач змінив місце проживання і не звернувся до відповідача для постановки його на облік за новим місцем проживання. При винесенні даної постанови були неповно з`ясовані обставини, оскільки позивач не змінював місце проживання. Причини зміни даних у електронному кабінеті позивачу невідомі. Крім цього, жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення не було надано, а адміністративне стягнення було накладене після спливу строку, передбаченого ст.38 КУпАП. З наведених підстав постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача - закриттю.
03.03.2026 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, визначив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
12.03.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позивач вніс зміни щодо своєї адреси до електронного кабінету "Резерв +". Через внесення таких змін йому автоматично 21.10.2025 було створено порушення правил військового обліку. Сам позивач не заперечував, що вніс такі зміни і визнав порушення правил військового обліку 19.02.2026, про що створив заявку №S4CD743C9-F011-9993-0050568472A8 з метою оплати штрафу та виключення з обліку порушників. Дана заявка в електронній формі надійшла у систему "Оберіг" та через оператора системи її було підписано тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Строк накладення адміністративного стягнення на момент винесення постанови не закінчився.
Відповідно до ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Представник позивача зазначила, що навість якщо припустити, що позивач самостійно змінив адресу у електронному кабінеті, то і місто Яремче і с-ще Ворохта знаходяться у Надвірнянському районі, а тому необіхдності ставати на військовий облік за новим місце проживання не було, оскільки у двох населених пунктах військовий облік здійснює відповідач.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач самостійно змінив адресу у електронному кабінеті, однак для взяття на облік за новим місцем проживання до відповідача не з`явився. Через це у програмі автоматично було констатовано порушення позивачем військового обліку. Оскільки програмне забезпечення самостійно формує постанову, розсуду щодо притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача немає.
Суд встановив:
Згідно зі змістом електронної постанови від 19.02.2026 №R369333, відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а саме у тому, що він не став на військовий облік за новою адресою, чим порушив вимоги ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". За вчинення вказаного адміністративного правопорушення напозивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Згідно з витягом із електронної системи "Оберіг", 03.07.2024 о 20.44 було здійснено оновлення місця проживання за зверненням позивача - на АДРЕСА_1 ; 30.01.2026 об 11.34 було здійснено оновлення місця проживання за зверненням позивача - на АДРЕСА_2 . 19.02.2026 від позивача надійшла заява №S4CD743C9-F011-9993-0050568472A8 щодо визнання порушення. Цього ж дня було сформовано оскаржувану постанову, яка була підписана ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з електронного кабінету позивача у "Резерв +" 03.07.2024 було здійснено оновлення місця проживання на АДРЕСА_1 "Дані уточнено вчасно"; 30.01.2026 було здійснено оновлення місця проживання на АДРЕСА_2 "Дані уточнено вчасно". У електронному кабінеті позивача є відмітка "Порушення правил військового обліку"; "Не стали на військовий облік за новою адресою", "Дата звернення: 20.10.2025".
26.01.2026 представник позивача подала відповідачу заяву, згідно з якою просила закрити провадження у справі щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також виключити з "Резерв +" відомості щодо порушення позивачем правил війського обліку.
За результатами розгляду даної заяви відповідач надав відповідь 04.02.2026, відповідно до якої зазначив, що позивач підлягає призову і є порушником військового обліку з 20.10.2025. Порушення виникло внаслідок внесення ним неправильних даних 03.07.2024 щодо місця проживання в застосунку "Резерв +".
Оцінка суду.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним і на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі обов`язок, передбачений ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до якого призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.
Судом встановлено, що 03.07.2024, у застосунку "Резерв +" позивач змінив дані щодо місця проживання, обов`язок, передбачений ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" не виконав. Відповідач виявив вчинення позивачем адміністративного правопорушення 20.10.2025 та притягнув позивача до відповідальності 19.02.2026.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Враховуючи те, що адміністративне правопорушення було вчинене 11.07.2024, то станом на момен виявлення цього правопорушення відповідачем - 20.10.2025, провадження у справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочате, оскільки пройшов граничний строк - 1 рік з дня його вчинення. Незважаючи на це відповідач розпочав провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. 26.01.2026 представник позивача подала заяву щодо закриття провадження у справі, однак доводи, викладені представником у заяві не були враховані відповідачем і 19.02.2026 на позивача наклали адміністративне стягнення після спливу граничного строку, передбаченого ст.38 КУпАП.
Доводи сторони позивача щодо того, що позивач не змінював місце проживання суд відхиляє, оскільки згідно з витягом із електронної системи "Оберіг" позивач особисто змінив дані щодо місця проживання. Незмінність при цьому зареєстрованого місця проживання не свідчить про те, що позивач не змінював фактичне місце проживання.
Доводи відповідача щодо автоматичного накладення адміністративного стягнення у електронному вигляді без участі уповноваженої особи, суд відхиляє, оскільки оскаржувана постанова підписана уповноваженою особою, яка відповідно до вимог ст.279-9 КУпАП зобов`язана була протягом трьох днів після отримання заяви, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, зобов`язана була перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 КУпАП винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки з моменту виявлення порушення - 20.10.2025 провадження у справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочате.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, судові витрати позивача у вигляді судового збору в розмірі 532,48 гривень слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст. 246, 286 КАС України, суд,
ухвалив:
позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Постанову від 19.02.2026 №R369333 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532 гривень 48 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його постановлення.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 20.03.2026. 

Суддя Матолич В.В.