КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року №320/3550/25
Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя - Колеснікова І.С., судді Головенко О.Д. та Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Громадської спілки «Асоціація правової підтримки бізнесу» до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про визнання протиправною та нечинною постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Громадська спілка «Асоціація правової підтримки бізнесу» із позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просить суд визнати протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваного акта. Вказує на невідповідність оскаржуваної постанови нормативним актам вищої юридичної сили.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у межах спірних правовідносин він діяв у чіткій відповідності до вимог закону. 
Заслухавши у судовому засіданні 02.07.2025 позиції присутніх представників учасників справи (позивача, відповідача та третьої особи), дослідивши наявні у справі докази, судом, за згодою учасників справи, вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституціє та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.
Згідно з положеннями статті 4 вказаного Закону Кабінет Міністрів України в своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законі України.
Приписами статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах свої компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов?язковими до виконання.
Згідно підпункту 1 пункту 1 статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено повноваження уряду України:
-у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці, зокрема: забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державно регулювання національної економіки забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку;
визначає доцільність розроблення державних цільових програм з урахуванням загальнодержавних пріоритетів та забезпечує їх виконання; здійснює відповідно до закону управління об?єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами, делегує в установленому законом порядку окремі повноваження щодо управління зазначеними об?єктами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим держаним адміністраціям та відповідним суб?єктам господарювання; 
подає Верховній Раді України пропозиції стосовно визначення переліку об?єктів права державної власності, що не підлягають приватизації;
приймає рішення про залучення радників для підготовки до приватизації та продажу об?єктів;
сприяє розвитку підприємництва на засадах рівності перед законом усіх форм власності та соціальній спрямованості національної економіки, здійснює заходи щодо демонополізації та антимонопольного регулювання економіки, розвитку конкуренції ринкової інфраструктури;
забезпечує здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності:
забезпечує розроблення і виконання програм структурної перебудови галузей національної та інноваційного розвитку. здійснює заходи, пов?язані реструктуризацією та санацією підприємств і організацій, забезпечує проведення державної промислової політики, визначає пріоритетні галузі промисловості, які потребують прискореного розвитку;
забезпечує захист та підтримку національного товаровиробника:
забезпечує захист прав споживачів та підвищення якості їх життя;
визначає обсяги продукції (робіт, послуг) для державних потреб, порядок формування та розміщення державного замовлення на її виробництво, вирішує відповідно до законодавства інші питання щодо задоволення державних потреб у продукції (роботах, послугах); утворює приймає рішення про їх використання;
згідно із законом державні резервні фонди фінансових і матеріально-технічних ресурсів та забезпечує проведення державної аграрної політики та продовольчу безпеку держави;
стабільності грошової одиниці України;
забезпечує проведення державної фінансової та податкової політики, сприяє розробляє та схвалює Бюджетну декларацію, розробляє проекти законів про Державний бюджет України та про ня змін до Державного бюджету України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; приймає рішення про використання коштів резервного фонду Державного бюджету України.
- у сфері національної безпеки та обороноздатності: здійснює заходи щодо забезпечення боєздатності Збройних Сил України, визначає у межах бюджетних асигнувань на оборону чисельність громадян України, які підлягають призову на строкову військову службу;
вживає заходів щодо забезпечення обороноздатності України, оснащення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до закону військових формувань;
здійснює керівництво єдиною системою цивільного захисту України, мобілізаційною підготовкою національної економіки та переведенням її на режим роботи в умовах надзвичайного чи воєнного стану.
У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об?єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з?єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Згідно п. 4 вказаного вище Указу Президента України Кабінету Міністрів України постановлено невідкладно:
1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні;
2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов?язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Водночас, підпунктом 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України визначено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України, а також постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.
У зв?язку з цим в Уряду України в межах наділених повноважень та з урахуванням введеного воєнного стану в Україні, виник випадок, передбачений Податковим кодексом України, з настанням якого операції з постачання товарів для заправки(дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту, оподатковуватимуться податком на додану вартість за нульовою ставкою.
На виконання вищезазначеного Указу Президента України в частині виконання мобілізаційних заходів в умовах воєнного стану, а також з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, а також відповідно до підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу Урядом України, в межах наділених повноважень, було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану», яка оскаржена позивачем у судовому порядку.
Пункт 1 оскаржуваної постанови передбачає, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з?єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.
Водночас, за час дії оскаржуваної постанови платники податку на додану вартість застосовували положення цієї постанови у різних спосіб, а саме оподатковували податком на додану вартість операції з постачання пального для потреб оборонних відомств як за ставкою 20 відсотків так і за нульовою ставкою.
За наслідками аналізу судової практики щодо вирішення спорів між платниками податку на додану вартість (постачальниками) та оборонними відомствами (покупцями) про визнання господарських договорів недійсними в частині включення до їх договірних цін умов про сплату податку на додану вартість під час постачання пального в умовах дії постанови 178, а також з урахуванням висновків Верховного Суду про безпідставність застосування ставки податку на додану вартість у визначених ПК України операцій, а також з метою усунення неоднозначного тлумачення положень постанови № 178 та наявності судової практики з цього питання виникла необхідність уточнити її положення.
З урахуванням вищевикладеного, а також з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2024 № 831 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2022 р. № 178» Урядом України пункт 1 оскаржуваної постанови викладено в такій редакції: «установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", операції з постачання товарів (запасних частин, акумуляторних батарей, автомобільних шин, охолоджуючих рідин, комплектуючих, додаткового обладнання тощо). визначених нормативними та технічними документами, для транспортних засобів (зокрема спеціальних, спеціалізованих транспортних засобів), а також пально-мастильних матеріалів Збройним Силам, Національній гвардії, Службі безпеки України Службі зовнішньої розвідки, іншим утвореним відповідно до законів військовим формуванням, їх з?єднанням, військовим частинам, підрозділам, розвідувальним органам, Міністерству оборони України, Державній прикордонній службі, Державній службі спеціального зв?язку та захисту інформації, Міністерству внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Управлінню державної охорони, закладам, установам або організаціям, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення національної безпеки та оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою».
Як вбачається з пояснювальної записки метою прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2024 № 831 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2022 р. № 178 є забезпечення виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. Nє 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом врегулювання питання застосування особливих умов оподаткування податком на додану вартість деяких операцій, необхідних для вжиття заходів, пов?язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
З аналізу положень оскаржуваної постанови вбачається, що встановлення нульової ставки ПДВ є заходом, спрямованим на створення правових передумов для своєчасного та безперешкодного постачання товарів, необхідних для забезпечення національної безпеки та оборони України, захисту населення та інтересів держави в умовах воєнного стану.
Податок на додану вартість, визначений в п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об?єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).
При цьому, постанова Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 містить посилання на підпункт «г» п.п. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України.
Тобто, саме відповідно до п.п. «г» п.п. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.
Відтак, ПК України чітко передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством, а тому посилання позивача на те, що оскаржувана постанова суперечить положенням ПК України, не знайшли свого підтвердження.
Отже, не лише постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 визначено нульову ставку податку на додану вартість для операцій з заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту, але й це передбачено підпунктом "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, на підставі якого і була прийнята оскаржувана постанова.
Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.11.2023 у справі № 210/2416/23.
Таким чином, на думку суду у Кабінету Міністрів України були законні повноваження та підстави для прийняти оскаржуваної постанови, якою визначено підстави застосування нульової ставки податку на додану вартість для операцій з заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд,
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Громадської спілки «Асоціація правової підтримки бізнесу» до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про визнання протиправною та нечинною постанови – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий - суддя Колеснікова І.С.

Судді О.Д. Головенко 

А.М. Перепелиця