ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/22715/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року (суддя О.В. Царікова) у справі № 160/22715/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації, Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації, Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», у якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації щодо не направлення медико-експертної справи позивача на розгляд до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», за результатами його заяви від 23.10.2024 р. про оскарження рішення обласної МСЕК №1;
-зобов`язати Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації невідкладно направити медико-експертну справу позивача до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»;
-зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» провести повторний огляд (медико-соціальну експертизу) позивача з урахуванням усіх наданих медичних документів та вимог чинного законодавства для вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення групи інвалідності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що не погоджуючись з рішенням, прийнятим обласним МСЕК № 1, позивач звернувся з заявою до останнього про перегляд рішення, проте МСЕК №1 надало відповідь про те, що медико-експертна справа позивача буде направлена на розгляд до вищої інстанції Центральної МСЕК МОЗ України, однак остаточної відповіді на оскаржене рішення позивач не отримав, тому звернувся з позовом до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 
року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що предметом даного позову є не оскарження рішення медико-експертної комісії, а вимога до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації невідкладно направити медико-експертну справу позивача до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».
Однак, у відзиві на позовну заяву, Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» зазначає, що останнім була отримана справа за скаргою позивача на рішення МСЕК та розглянута ним відповідно до вимог чинного законодавства України. З метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності для подальшого прийняття експертного рішення в межах чинного законодавства, Центром оцінювання функціонального стану особи 24.04.2025 проведено оцінювання позивача. За результатами розгляду, експертна команда ЦОФСО прийняла рішення щодо виключної компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері.
Враховуючи викладене, суд вважав, що справа позивача була передана на розгляд Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» та розглянута ним відповідно до вимог чинного законодавства України, а відтак вимога стосовно про зобов`язання Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» провести повторний огляд (медико-соціальну експертизу) позивача з урахуванням усіх наданих медичних документів та вимог чинного законодавства для вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення групи інвалідності, не підлягає задоволенню, оскільки фактично вже розглянута останнім.
Суд зауважив, що похідна позовна вимога про зобов`язання Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації невідкладно направити медико-експертну справу позивача до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», також не підлягає задоволенню.
Виходячи з того, що за основними позовними вимогами публічно-правового характеру та заявленими підставами за змістом позову, предметом позову не було визнання протиправним та скасування рішення експертної команди, а відповідно, судом оцінка правомірності прийняття вказаного рішення не надавалась у межах розгляду даного спору, тому, позовні вимоги про проведення повторного огляду (медико-соціальну експертизу) без оскарження їх у встановленому законом порядку є передчасними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що суд констатував наявність рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 24.04.2025 року за відсутності такого рішення в матеріалах справи. Зауважує, що позивач не міг оскаржити таке рішення відповідача, адже він його не отримував. Наполягає, що відповідачами порушено вимоги законодавства щодо процедури оскарження рішення МСЕК.
Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 01 жовтня 2024 року обласною МСЕК №1 за результатами огляду стосовно позивача було прийнято рішення про не встановлення йому групи інвалідності, що підтверджується довідкою № 433.
Не погоджуючись із цим рішенням, позивач 23 жовтня 2024 року подав заяву до обласної МСЕК № 1, в якій просив переглянути рішення та встановити йому III групу інвалідності.
У відповідь, листом № 7/1101 від 27.11.2024 Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» повідомив, що 24 червня 2024 року позивач був первинно оглянутий міжрайонною офтальмологічною МСЕК (ж/м Тополя-3, вул. Панікахи, 53, м. Дніпро), Акт № 928 огляду МСЕК, направлений на консультацію до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» через обласну МСЕК № 1. 01 жовтня 2024 року позивач після консультації та дообстеження в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» був оглянутий обласною МСЕК № 1, Акт № 1658 огляду МСЕК, група інвалідності не встановлена. Згідно з пунктом 24 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, «п.24. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути Оскаржене до МОЗ. У зв`язку з незгодою з рішенням обласної МСЕК № 1 про невизнання особою з інвалідністю, згідно з пунктом 24 Положення, медико-експертну справу позивача буде направлено на розгляд до ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України» для винесення остаточного рішення.
У зв`язку з неотриманням відповіді, представник позивача направив адвокатський запит до директора Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності, з проханням повідомити про стан розгляду справи.
Листом № 1946/01-19 від 16.07.2025 Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» повідомила, що було проведено комплексну перевірку всіх доступних внутрішніх баз даних та реєстрів, які стосуються обліку медичних документів та інформації про пацієнтів за період, що може стосуватися запитуваних Вами даних. За результатами цієї перевірки, інформуємо Вас, що будь-яка документація, яка стосується позивача у ДУ «УКРДЕРЖНДІМСІІІ МОЗ УКРАЇНИ» відсутня. Звертаємо Вашу увагу, що ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» не с архівом медико-соціальних експертних комісій і не веде облік осіб з інвалідністю в контексті їх медичних рішень.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ).
Відповідно до статті 2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Положення про медико-соціальну експертизу (далі Положення №1317) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317.
Згідно п.4 цього Положення №1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2024 року обласною МСЕК № 1 за результатами огляду стосовно позивача було прийнято рішення про невстановлення йому групи інвалідності, що підтверджується довідкою № 433.
У подальшому, не погоджуючись із цим рішенням, позивач 23 жовтня 2024 року подав заяву до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради голові обласної МСЕК №1, в якій просив переглянути рішення та встановити йому III групу інвалідності.
Скаржник, вказуючи про допущення протиправної бездіяльності Департаментом охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації та про необхідність зобов`язати такий департамент вчинити дії, зазначає, що Департамент є правонаступником Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради.
В свою чергу, колегія суддів з`ясувала, що рішенням Дніпропетровської обласної ради від 13.12.2024 №461-23/VIII було реорганізовано Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради шляхом приєднання до комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни».
Відтак, апеляційний суд вважає хибними доводи позивача про те, що відповідач Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації є правонаступником Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради.
Отже, за цих обставин, колегія суддів зазначає про відсутність у відповідача Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації обов`язку щодо розгляду та опрацювання заяви позивача від 23 жовтня 2024 року, в якій позивач просив переглянути рішення МСЕК та встановити йому III групу інвалідності.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації щодо визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволенню не підлягають.
Разом з тим, за змістом поданого позивачем суду апеляційної інстанції листа Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 16.12.2025 №5838/03-16, вбачається, що центр оцінювання повернув без розгляду медико-експертну справу позивача до КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» через її неналежне оформлення.
Суд апеляційної інстанції приймає докази, які подані скаржником під час апеляційного перегляду, адже скаржник, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 308 КАС України, довів неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, оскільки лист від 16.12.2025 №5838/03-16 отримано позивачем лише у відповіді від 18.03.2026 року на адвокатський запит.
Суд першої інстанції врахував, що у відзиві на позовну заяву, відповідач Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» зазначає, що останнім була отримана справа за скаргою позивача на рішення МСЕК та розглянута ним відповідно до вимог чинного законодавства України. З метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності для подальшого прийняття експертного рішення в межах чинного законодавства, Центром оцінювання функціонального стану особи 24.04.2025 проведено оцінювання позивача. За результатами розгляду, експертна команда ЦОФСО прийняла рішення щодо виключної компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері.
Разом з тим, матеріали справи не містять рішення експертної команди ЦОФСО. Більш того, лист від 16.12.2025 №5838/03-16 Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» спростовує прийняття експертною командою ЦОФСО рішення за заявою позивача.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
В силу положень п.3 цієї постанови КМУ перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Положеннями п.1 наказу Міністерства охорони здоров`я України покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Порядок №1338) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338.
Згідно п.52 Порядку №1338 Центр оцінювання функціонального стану особи під час оскарження рішення експертних команд перевіряє обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами чого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
Згідно п.68 Порядку №1338 Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про:
підтвердження оскарженого рішення експертної команди;
скасування оскарженого рішення експертної команди;
формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» отримала заяву позивача від 23 жовтня 2024 року щодо перегляду рішення МСЕК №1 від 01 жовтня 2024 року, однак відповідач не виконав вимоги Порядку №1338 та належним чином заяву позивача не розглянув, адже доказів прийняття рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за заявою позивача від 23 жовтня 2024 року, яке передбачено п.68 Порядку №1338, до матеріалів справи не подано.
За цих обставин, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що для належного захисту прав позивача наявні підстави визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо розгляду заяви позивача від 23 жовтня 2024 року стосовно рішення обласної МСЕК №1 (м. Дніпро) від 01 жовтня 2024 року та зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» розглянути заяву позивача від 23 жовтня 2024 року стосовно рішення обласної МСЕК №1 (м. Дніпро) від 01 жовтня 2024 року та прийняти рішення згідно Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення позову.
Згідно ст. 139 КАС України наявні підстави для стягнення на користь позивача з Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» судового збору: за подання позову – 1211,20 грн., за подання апеляційної скарги – 1816,80 грн., а всього 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі № 160/22715/25 – скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення позову.
Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 жовтня 2024 року стосовно рішення обласної МСЕК №1 (м. Дніпро) від 01 жовтня 2024 року.
Зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 жовтня 2024 року стосовно рішення обласної МСЕК №1 (м. Дніпро) від 01 жовтня 2024 року та прийняти рішення згідно Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 3028,00 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 20.04.2026 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров