Справа №345/547/26 
Провадження № 1-кп/345/199/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11.03.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано – Франківської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026091170000026 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не одруженого, депутатом не являється, раніше судимого: востаннє вироком Київського районного суду м. Полтава від 13.10.2022 за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України до покарання із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки, звільненого 07.10.2024 ухвалою Коломийського міськрайонного суду із застосування ст. 81 КК України,за ч. 1 ст. 382 КК України, суд -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.
Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.12.2025 року у справі №345/6772/25, яка набрала законної сили 08.01.2026, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Не зважаючи на це, ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, знаючи про позбавлення його права керувати транспортними засобами, маючи реальну можливість виконати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.12.2025 року у справі №345/6772/25, яка набрала законної сили 08.01.2026, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання вищевказаної постанови суду, 14.01.2026 об 11:54 в населеному пункті м. Калуш, по вул. І. Франка, керував автомобілем марки «ЗАЗ» із номерним знаком НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним кримінального правопорушення підтвердив в повному обсязі, відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Суду пояснив, що точну дату не пам`ятає, в зимню пору року, їхав по роботі, в населеному пункті м. Калуш, по вул. І. Франка, керував автомобілем марки «ЗАЗ» із номерним знаком НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Йому було відомо про те, що постановою суду від 29.12.2025 його позбавлено права керування транспортними засобами. У вчиненому щиро кається.
Відповідно до статті 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він не заперечує проти цього, а інші учасники судового розгляду дали на це згоду. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 382 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить, щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує його вік, стан здоров`я, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, раніше судимий.
Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченомуОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання і обставини та позицію прокурора.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченомуОСОБА_4 , суд вважає, що у відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, зокрема законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням всіх обставин справи, даних характеризуючих особу обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи позицію прокурора, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Саме таке покарання буде необхідним для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення і справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. 
Вчиненим кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
У кримінальному провадженні арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395, 615 КПК України, суд, –
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у вигляді - позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 75 КК України  ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: 
оптичний носій інформації типу DVD-R диски марки «Fiesta» на якому відеозапис із бодікамер працівників поліції, та завірені копії адміністративних матеріалів відносно гр. ОСОБА_4 на 25 арк. - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 діб з часу проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: