УХВАЛА

8 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 215/3654/25
провадження № 11-122за26

Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Губської О. А.,
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Гімона М. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартинюк Н. М., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Уркевича В. Ю.
перевірила матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2026 року у справі № 215/3654/25 за позовом  ОСОБА_1 до депутата, голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про встановлення наявності компетенції,
УСТАНОВИЛА:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до депутата, голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про встановлення наявності компетенції (повноважень) при отриманні заяви від 15 травня 2024 року вх. № С-186-П створювати штучні перешкоди для організації роботи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради з приводу видачі направлення сину і визнати зазначені перешкоди протиправною бездіяльністю, а цю процедуру - протиправною діяльністю та зобов`язати не створювати таких перешкод.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року, провадження у справі закрито відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 04 березня 2026 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року у справі № 215/3654/25 за позовом ОСОБА_1 до депутата, голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про встановлення наявності компетенції.
27 березня 2026 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2026 року.
Перевіривши матеріали скарги, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову в її прийнятті з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
У КАС України чітко визначено випадки, коли перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата Верховного Суду, а також підстави такого перегляду в окремих випадках.
Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
Велика Палата Верховного Суду може переглядати в апеляційному порядку виключно судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним лише як судом першої інстанції в справах, визначених частиною четвертою статті 22 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції. 
Касаційний перегляд судових рішень Велика Палата Верховного Суду може здійснювати лише за визначених статтями 346 та 347 КАС України передумов. 
Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду передбачені статтею 346 КАС України. Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначений статтею 347 КАС України.
За змістом частин першої та четвертої цієї статті питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. 
Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 КАС України, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.
Отже, підстави і порядок передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду та перегляду ухвалених у цих справах судових рішень, установлені статтями 346 та 347 КАС України, є вичерпними.
Виходячи з наведеного обов`язковою передумовою для розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи за касаційною скаргою її учасника є постановлення судом касаційної інстанції з власної ініціативи чи за клопотанням учасника справи ухвали про її передачу до Великої Палати Верховного Суду з обґрунтуванням підстав, визначених у статті 346 КАС України.
З матеріалів скарги та з Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалу про передачу справи № 215/3654/25 на розгляд Великої Палати Верховного Суду не постановляв.
У своїй скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановуТретього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2026 року.
Нормами КАС України не передбачено можливості оскарження до Великої Палати Верховного Суду судових рішень, ухвалених Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду як судом касаційної інстанції, у тому числі ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки за приписами частини п`ятої статті 355 КАС України судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають.
Можливість повторного оскарження в касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції до Великої Палати Верховного Суду чинним процесуальним законодавством не передбачена.
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову у прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2026 року.
Керуючись статтями 22, 24, 292, 346, 347, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у прийнятті до розгляду скарги  ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2026 року та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2026 року у справі № 215/3654/25 за позовом ОСОБА_1 до депутата, голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про встановлення наявності компетенції.
Скаргу та додані до неї матеріали повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач О. А. Губська 
Судді:	О. О. Банасько О. В. Білоконь  О. Л. Булейко М. М. Гімон Л. Ю. Кишакевич В. В. Король С. І. Кравченко О. В. Кривенда    		М. В. Мазур  Н. М. Мартинюк К. М. Пільков С. О. Погрібний Н. С. Стефанів Т. Г. Стрелець О. В. Ступак В. Ю. Уркевич