Справа № 740/7535/25 
Провадження № 2/740/809/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(з а о ч н е)
04 березня 2026 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пучка М.С.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У грудні 2025 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 12625 грн 23 коп заборгованості за кредитним договором №45703 від 24 лютого 2020 року. Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 24 лютого 2020 року укладений договір про споживчий кредит №45703, сума кредиту становить 6667 грн та надається у наступному порядку: 5000 грн 25 коп на поточний рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 , 1666 грн 75 коп на поточний рахунок ТОВ «Страхова компанія «Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів, встановлених договором добровільного страхування №PR-181226 від 24 лютого 2020 року, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240% річних, тип процентної ставки – фіксована. ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в сумі 6667 грн. 17 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» був укладений договір відступлення прав вимоги №20201117/1, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило позивачу право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 .. Умови договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого станом на 04 грудня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 12625 грн 23 коп, з якої 6340 грн 41 коп – заборгованість за тілом кредиту, 4020 грн 39 коп – заборгованість за відсотками, 478 грн 25 коп – 3% річних в порядку ч.2 ст.625 ЦК України (нараховані за період з 11 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року), 1786 грн 18 коп – інфляційне збільшення в порядку ч.2 ст.625 ЦК України (період нарахування з 11 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року). Представник позивача адвокат Бачинський О.М. позов підтримує, просить розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження та стягнути 2422,40 грн судового збору, 7000 грн витрат на правничу допомогу, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні.
Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.
Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, також останнім надана достатня можливість представити свою позицію по справі в умовах, які не ставлять їх в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з іншою стороною, що відповідає розумному балансу інтересів сторін.
Враховуючи викладене та позицію представника позивача, встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.
Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно 
У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 , як фізичною особою, укладено договір про споживчий кредит №45703, сума кредиту становить 6667 грн та надається у наступному порядку: 5000 грн 25 коп на поточний рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 , 1666 грн 75 коп на поточний рахунок ТОВ «Страхова компанія «Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів, встановлених договором добровільного страхування №PR-181226 від 24 лютого 2020 року, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240% річних.
17 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір відступлення прав вимоги №20201117/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило позивачу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» право грошової вимоги по кредитному договору №45703 від 24 лютого 2020 року, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується також і витягом з Реєстру боржників від 17 листопада 2020 року.
Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Докази на підтвердження недійсності договору від 24 лютого 2020 року та договору відступлення прави вимоги до нього від 17 листопада 2020 року,- станом на час розгляду справи відсутні. 
За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначеному договору №45703 від 24 лютого 2020 року.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач ОСОБА_1 станом на 04 грудня 2025 року має заборгованість за даним договором у сумі 12625 грн 23 коп, з яких 6340 грн 41 коп - – заборгованість за тілом кредиту, 4020 грн 39 коп – заборгованість за відсотками, 478 грн 25 коп – 3% річних, нарахованих згідно з ч.2 ст.625 ЦК України за період з 11 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року, 1786 грн 18 коп –інфляційних втрат, нарахованих згідно з ч.2 ст.625 ЦК України за період з 11 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року. 
Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. 
За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). 
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 12625 грн 23 коп заборгованості за договором від 24 лютого 2020 року.
Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422 грн 40 коп судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представництво ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» здійснюється адвокатом Бачинським О.М. на підставі договору про надання правової допомоги №20251202-2К від 02 грудня 2025 року та ордером, що відповідає приписам ч.4 ст.62 ЦПК України, відповідно до якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно з розрахунком суми судових витрат адвокатом Бачинським О.М. надані послуги щодо аналізу наданих клієнтом документів, підготовки та подання до суду позовної заяви, збирання доказів долучених до позовної заяви (вартість 7000 грн).
Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 7000 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 3000 грн витрат на правничу допомогу.
При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 265, 279-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», місцезнаходження-79013, м.Львів, вул.С.Бандери, 87, офіс 54, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-42655697, 12625 (дванадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 23 коп заборгованості за договором про споживчий кредит №45703 від 24 лютого 2020 року.
Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», місцезнаходження-79013, м.Львів, вул.С.Бандери, 87, офіс 54, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-42655697, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору, 3000 (три тисячі) грн витрат на правничу допомогу. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.Олійник