Справа № 302/371/26 Провадження № 3/302/135/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  24.03.2026 	  селище Міжгір`я Закарпатської області	

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, одружена, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, щодо належного виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10.03.2026 року близько 18:00 год, перебуваючи по вул. Хустській у селищі Міжгір`я Закарпатської області, кидав камінням у малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у той час перебував на подвір`ї за місцем проживання. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, пояснила, що провела з дитиною профілактичну бесіду, внаслідок чого останній усвідомив неправомірність своєї поведінки та зробив відповідні висновки. Крім того, вона вибачилася перед малолітнім потерпілим та його матір`ю. Просила суворо її не карати.
Законний представник потерпілого ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , у присутності адвоката Керити М. В., підтвердила викладені обставини, зазначила, що конфлікт між сторонами вичерпано, та не наполягала на застосуванні суворого адміністративного стягнення.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2026 року серії ВАД № 770412;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.03.2026 року; 
- рапортом чергового ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 12.03.2026 року; 
- письмовими поясненнями учасників події та свідків.
Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння правопорушниці.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності, що застосовується з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією частини 1 статті 184 КУпАП передбачено альтернативні види адміністративного стягнення – попередження або штраф.
Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд виходить із необхідності дотримання принципу індивідуалізації відповідальності та обрання такого заходу впливу, який є необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.
Суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке не пов`язане із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого, ступінь вини правопорушниці, її особу, а також її майновий стан. ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, що свідчить про обмеженість її матеріальних можливостей.
Крім того, правопорушниця визнала свою вину, щиро розкаялася, вжила заходів для усунення наслідків правопорушення, провела належну виховну роботу з дитиною, яка усвідомила неправомірність своєї поведінки, а також вибачилася перед потерпілою стороною. Законний представник потерпілого підтвердила відсутність претензій та не наполягала на застосуванні суворого стягнення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що застосування адміністративного стягнення у виді штрафу не є необхідним, оскільки воно не матиме більш ефективного виховного впливу порівняно з попередженням, а з урахуванням майнового стану правопорушниці може створити надмірне фінансове навантаження для її сім`ї.
З огляду на викладене, суд вважає, що адміністративне стягнення у виді попередження є співмірним вчиненому правопорушенню, достатнім для виправлення правопорушниці та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає сплаті особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду справи про адміністративне правопорушення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки за результатами розгляду справи ОСОБА_1 визнано винною та до неї застосовано адміністративне стягнення, судовий збір підлягає стягненню з неї в дохід держави.
Керуючись частиною 1 статті 184, статтею 283, пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач – ГУК у м. Київ/м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ – 37993783, Рахунок – UA908999980313111256000026001, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя        Пухальський С. В.