ОВІДІОПОЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
67801, Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9
______________________________________________________________________________________

СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 509/2444/26 

23 квітня 2026 року    с-ще. Овідіополь?? 
Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О., розглянувши заяву?? 
Стягувача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 )? 
?про видачу судового наказу?про стягнення аліментів?? 
з Боржника: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )?? 

ВСТАНОВИВ: 

До суду подано відповідну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. 
Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. 
Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України). 
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. При цьому у наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. 
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. 
На відміну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу не є фіксованим, а питання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до положень ст. 137 ЦПК України вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. Відтак, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності. 
Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява подана в порядку наказного провадження. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України). 
Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України. 
Відповідно до положень ст. 167 ЦПК України розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, що позбавляє останнього можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких витрат. 
З огляду на викладене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження судові витрати не відшкодовуються. 
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження. 
Судовий наказ є особливою формою судового рішення при ухваленні якого не застосовуються такі принципи цивільного судочинства як гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, змагальність сторін , пропорційність. 
Враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів у тому числі ст.167,171 ЦПК, у стягувача відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить приписам частини першої статті 12ЦПК України. 
Відтак при розгляді заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу в межах наказного провадження буде порушено принцип змагальності. 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає доведенню, а інша сторона вправі його заперечувати, надаючи аргументи для цього, тобто при вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу діє принцип змагальності (додаткова постанова ВП ВС від 13.02.2024 у справі № 910/12155/22, постанова КГС ВС від 31.01.2024 у справі № 916/192/22, постанова ВП ВС від 05.07.2023 у справі №911/3312/21, постанова ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та ін.). 
Відтак, з огляду на суть розгляду заяви у наказному провадженні, в якому учасники справи не повідомляються про розгляд, не викликаються в судове засідання, в ході якого відсутня змагальність сторін, - стягнення з стягувача на користь боржника витрат на правничу допомогу, розмір яких визначається в довільному розмірі між замовником таких послуг та адвокатом, - суперечить самій суті наказного провадження, є неможливим. 
Таким чином, виходячи із вищевикладеного, процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору в порядку здійснення судочинства у наказному провадженні, 
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що підлягає видачі судовий наказ в частині стягнення аліментів на утримання дитини, а в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. 

Керуючись п.4ч.1ст.161,ст.ст. 42,133,160,167,168,169,170,172 ЦПК України, ст.ст.180-184, 191 СК України,- 

НАКАЗУЮ:?? 

Стягнути?з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цією заявою до досягнення дитиною повноліття. 

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 332,80 грн.?? 

?У задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити. 

Судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.? 

У відповідності до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України надіслати боржникові копію (текст) судового наказу та копію заяви стягувача разом із доданими до неї документами не пізніше наступного дня після видачі судового наказу.? 

У відповідності до частини другої статті 172 Цивільного процесуального кодексу України надіслати стягувачу копію (текст) судового наказу протягом п`яти днів з дня набрання ним законної сили.? 

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 168 Цивільного процесуального кодексу України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.? 

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає. 

У разі видачі судового наказу про стягнення аліментів боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, а також судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України. 

Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення аліментів - до повноліття дитини. 

Копія судового наказу міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua ( в рядку «Справа №» необхідно ввести номер справи «509/2444/26»).? 

Суддя?           Спічак В.О.? 

Дата набрання наказом законної сили???«___» ___________ 20___ року.? 

Строк пред`явлення судового наказу до виконання «____» ________ 20 __ року.? 

Дата видачі судового наказу стягувачу?«___»____________ 20 __ року.? 

Суддя?           Спічак В.О.?