Справа №591/14418/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є.В.	
Номер провадження 33/816/938/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М. М. , за участю секретаря судового засідання – Баришевої А.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника - Сапіча В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сапіча В.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2026, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Сапіч В.М. 26.01.2026 подав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2026 як необґрунтовану, а провадження закрити за недоведеністю вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що належний судовий розгляд справи, передбачений статтею 279 КУпАП не проводився. З відеозапису судового засідання 21.01.2026 встановлено, що матеріали адміністративного провадження не досліджувались, учасникам справи не роз`яснено їх права та обов`язки, не опитано особу, яка притягалась до адміністративної відповідальності, не виконувались інші вимоги вказаної норми закону, в зв`язку з чим судом винесено необґрунтоване рішення.
Справу розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника, хоча останній попереджав секретаря судового засідання про неможливість присутності при розгляді справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому суді. Судом першої інстанції належним чином не досліджені матеріали відеозапису подій, пов`язаних із затриманням ОСОБА_1 12.12.2025, на яких зафіксовано зупинку працівниками поліції з приводу наявності забруднених номерних знаків, в зв`язку з чим складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 121-3 КУпАП. Претензій щодо керування у стані алкогольного сп`яніння не пред`являлось і ОСОБА_1 поїхав далі у своїх справах. Через деякий час іншими працівниками поліції повторно затримано ОСОБА_1 , коли останній не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього і стали пред`являти претензії щодо керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер та наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. З матеріалів справи та матеріалів відеозапису встановлено, що дослідження на стан алкогольного сп`яніння проведено неналежним чином, відсутні дані аналізів крові та сечі, на підставі яких можливо зробити висновок про знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Тому посилання суду на висновок КНП СОР ОКМЦСНЗ на стан алкогольного сп`яніння як на належний доказ є безпідставним.
Після проведення огляду у КНП СОР ОКМЦСНЗ на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції доставили ОСОБА_1 до його автомобіля і дозволили самостійно їхати у своїх справах.
Також безпідставними є посилання суду як на докази вини ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вказаними доказами фіксується тільки факт можливого правопорушення.
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. 
Стягнуто на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн.
Судом установлено, що 12.12.2025 о 18.13 год. в м. Суми по вул. Петропавлівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Alcotest Drager – відмовився, виявив бажання прослідувати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, стан алкогольного сп`яніння підтверджено висновком лікаря нарколога КНП СОР ОКМЦСНЗ №4074 від 12.12.2025. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Сапіч В.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити.
ОСОБА_1 наполягав на невинуватості у вчиненні правопорушення.
Захисник вказував на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи.
Мотиви суду.
Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП)
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на досліджених доказах: протоколі про адміністративне правопорушення від 12.12.2025 серії ЕПР №539104 (а.с.1); висновку КНП СОР ОКМЦСНЗ №4047 від 12.12.2025 (а.с.3); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7).
На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що 12.12.2025 о 18.13 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На досліджених судом апеляційної інстанції відеозаписах зафіксовано підставу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 – керування транспортним засобом з забрудненим номерним знаком (диск 1, video_2025-12-13_12-34-17, час відтворення 18:15:41). 
Доводи апеляційної скарги про те, що після складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відпустили по своїх справах, не відповідають фактичним обставинам, зафіксованим на відеозаписах, на яких: зафіксовано зупинку транспортного засобу (диск 2, clip-2, час відтворення 18:15:41), складання постанови та прохання прибрати транспортний засіб через унеможливлення руху інших транспортних засобів (диск 3, clip-5, час відтворення 18:21:13). У подальшому, під час спілкування поліцейський зазначив про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, млява мова, хитка хода (диск 1, clip-0, час відтворення 18:30:30). 
Тому доводи захисника в цій частині апеляційної скарги на увагу не заслуговують.
Згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що бажає прослідувати до закладу охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписами (диск 1, clip-0, час відтворення 18:31:16, 18:44:32).
Відповідно до розділу III Інструкції № 1452/735, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що огляд в КНП СОР ОКМЦСНЗ проведено неналежним чином через відсутність в матеріалах справи даних аналізу крові та сечі на увагу не заслуговують, оскільки за результатами лабораторного дослідженням встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. 
Відповідно до пункту 18 розділу III Інструкції № 1452/735, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. 
Стороною захисту не надано суду першої і апеляційної інстанції Акт медичного огляду та відповідне клопотання про його витребування не заявлялось.
При розгляді справ суд позбавлений можливості з власної ініціативи збирати докази, на що звернув увагу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гайдашевський проти України» (заява №11553/21), яке набуло статусу остаточного 06.05.2025.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складено лікарем закладу охорони здоров`я - КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Підстави не довіряти цьому доказу, який є належним, допустимим і достовірним у суду відсутні, тому суддя суду першої інстанції правомірно поклав цей доказ в основу постанови.
З 12.12.2025 сторона захисту не надала суду доказів на вчинення дій по оскарженню результатів огляду.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2025 серії ЕПР №539104 (а.с.1), довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області від 13.12.2025 (а.с.6) та відеозаписів встановлено, що відповідно до статті 265-1 КУпАП у ОСОБА_1 вилучено працівниками поліції посвідчення водія НОМЕР_2 , тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, роз`яснено неможливість керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія (диск 2, clip-1, час відтворення 20:13:43). 
Наведене спростовує доводи захисника про те, що працівники поліції після проведення огляду дозволили ОСОБА_1 самостійно керувати транспортним засобом.
Щодо доводів апеляційної скарги про проведення судового засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 1 статті 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. 
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується розпискою (а.с.24), у судове засідання призначене на 21.01.2026 о 08:30 не прибули. Клопотання про відкладення розгляду справи в матеріалах справи відсутні. 
За наведеного, суд першої інстанції правомірно розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Крім того, повне фіксування технічними засобами судового процесу КУпАП не передбачено. Судовий розгляд проведено у відсутності захисника та ОСОБА_1 , матеріали справи не місять відеозапису судового засідання від 21.01.2026, на який посилається захисник.
Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення суддя суду першої інстанції розглянув справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статті 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сапіча Володимира Михайловича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.