ЄУН: 336/9538/25
Провадження №: 3-в/336/47/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
16 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши клопотання відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про зміну адміністративного стягнення, - 

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб з направленням на проходження програми для кривдників строком на три місяці. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).
Заступник начальник ВП № 3 Запорізького РУП ГУКНП в Запорізькій області Кирил Ніконов звернувся до суду з клопотанням, в якому просив замінити ОСОБА_1 призначене адміністративне стягнення на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2025 у виді адміністративного арешту строком на 5 діб та проходження програми для кривдників строком на три місяці, оскільки останній є військовослужбовцем і до нього не може бути застосовано таке стягнення. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази у сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129 Конституції України встановлено те, що однією із основних засад судочинства є «обов`язковість судового рішення».
Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Постановою суду від 13.11.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб з проходженням програми для кривдників строком на три місяці, стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. 
Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили.
Однак, при її виконанні викинули труднощі, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується копією відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.03.2026 та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно зі ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
За змістом ст. 327 КУпАП осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.
Згідно з положеннями ст. 327-1 КУпАП, військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. У разі відсутності гауптвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті. Під час виконання постанови про застосування арешту з утриманням на гауптвахті арештовані піддаються особистому огляду. Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України.
Як випливає із змісту ч. 1 ст. 15 КУпАП, до військовослужбовців не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.
Згідно з положеннями ст. 24 КУпАП адміністративний арешт та арешт з утриманням на гауптвахті є різними видами стягнення.
Зокрема, арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб (стаття 32-1 КУпАП).
Зазначене унеможливлює заміну накладеного судом на особу стягнення у виді адміністративного арешту на арешт з утриманням на гауптвахті.
Однак, як зазначалося вище, відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Проте перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов, викладений в главі 25 КУпАП, зокрема відстрочка, припинення, давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, серед них питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням, не передбачено.
За таких обставин, при розгляді даного клопотання, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію права, а саме ст. 537 КПК України, оскільки КУпАП не врегульоване питання щодо заміни адміністративного арешту іншим.
Так, відповідно до п. п. 10, 14 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті53, частини третьої статті57, частини першої статті58, частини першої статті 62 КК України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За приписами ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Однією із важливих складових принципу правової визначеності та основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).
Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
За наведеного, суддя, з метою забезпечення виконання судового рішення, вважає за необхідне клопотання відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області задовольнити, змінити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на більш м`яке у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відмінити проходження програми для кривдників строком на три місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 298, 302-305, 284 КУпАП, суддя - 

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.
Уточнити постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2025 року в частині накладення адміністративного стягнення. 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень в дохід держави (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Скасувати направлення ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.
В іншій частині постанову залишити без змін. 
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова