Справа № 127/107/26
Провадження № 22-ц/801/978/2026
Категорія: 76
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

07 квітня 2026 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М., 
суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.
з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу представника відповідача – Комунального некомерційного підприємства «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» Перегончука Сергія Борисовича 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2026 року, ухвалене під головуванням судді Сичука М.М., 
у справі № 127/107/26
за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради» (відповідач)
про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та зобов`язання нарахувати і виплатити премії, 
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради», обґрунтовуючи вимоги тим, що обіймає посаду лікаря-отоларинголога-онколога відділення пухлин голови та шиї КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради» та у своїй діяльності керується посадовою інструкцією № 12.01, затвердженою директором КНП «ПРЦО ВОР» В.А. Шамраєм 08.11.2021 року та погодженою головою первинної профспілкової організації КНП «ПРЦО ВОР» Гудзьом О.С. того ж дня.
01 жовтня 2025 року був прийнятий наказ № 348, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за недотримання службової дисципліни, субординації, принципів етики та деонтології, а також за допущення негідної поведінки стосовно заступника медичного директора з контролю якості надання медичної допомоги. Вказаним наказом йому оголошено догану з позбавленням преміальних виплат.
Підставами для прийняття наказу № 348 визначено пояснювальні записки ОСОБА_1 від 26.08.2025 та 04.09.2025, службову записку заступника директора з контролю якості надання медичної допомоги ОСОБА_2 від 28.08.2025, а також службову записку начальника юридичного відділу Миколасюка Р.А. від 02.09.2025.
Вважає, що виданню оскаржуваного ним наказу передувало негативне ставлення з боку завідувачки відділенням пухлин голови та шиї ОСОБА_3 , яка є його безпосереднім керівником, та послідовний утиск з її боку. 
Зокрема, за його твердженням, у 2025 році (за винятком періоду перебування у відпустці) він мав найбільшу кількість пацієнтів та виконав найбільшу кількість оперативних втручань у відділенні пухлин голови та шиї, що свідчить про його високий професійний рівень та довіру з боку пацієнтів.
13.05.2025 року у період її відсутності через відрядження він прийняв рішення про проведення оперативних втручань пацієнтам у наступний робочий день, у зв`язку з чим пацієнти були відпущені додому на вихідні. 
Проте 16.05.2025 року ОСОБА_3 подала рапорт керівництву КНП «ПРЦО ВОР» щодо порушення ним правил субординації.
На його думку будь-яких порушень у таких діях не було, оскільки він, як лікуючий лікар та хірург тих пацієнтів, уповноважений самостійно визначати необхідність та строки проведення оперативних втручань.
З того часу ОСОБА_3 неодноразово зверталася з письмовими заявами щодо нібито допущених ним порушень у веденні медичної документації, у зв`язку з чим він був змушений надавати пояснення. Крім того, йому було припинено виплату доплат та премій.
Зазначену поведінку він розцінив як мобінг та звернувся із відповідною заявою до керівництва закладу. У зв`язку з цим наказом № 269 від 01.08.2025 року була створена комісія з проведення службового розслідування. 
За результатами розгляду звернення медичною радою 08.08.2025 року було прийнято рішення, яким ситуацію розцінено як порушення виконання посадових обов`язків без ознак мобінгу, при цьому завідувачці відділення ОСОБА_3 вирішено винести догану за порушення посадової інструкції
Водночас фактично до дисциплінарної відповідальності було притягнуто лише його, тоді як ОСОБА_3 всупереч рішенню медичної ради, до відповідальності не притягувалась.
Вважає, що відповідачем допущено порушення процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що виразилось у наданні йому лише однієї години часу для підготовки письмових пояснень щодо доповідної записки ОСОБА_2 , а це унеможливлювало належну реалізацію його права на захист. Поданий ним лист із зауваженнями щодо зазначеної доповідної записки був адресований виключно керівнику підприємства, однак згодом його зміст було доведено до відома інших осіб, що, на переконання позивача, спричинило штучне загострення ситуації в колективі.
Наголошує, що висловлені ним у листі судження мають характер оціночних і не можуть розцінюватися як порушення трудової дисципліни чи етики, а у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. 
Крім того, він є членом виборного профспілкового органу, проте згода профспілки на притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії роботодавцем не отримувалась.
За вказаних обставин просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 348 від 01.10.2025 року, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому премію за весь період позбавлення, а також стягнути понесені судові витрати.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2026 року позов задоволено. 
Ухвалено визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» від 01.10.2025 року № 348 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » щодо оголошення ОСОБА_1 догани із позбавленням преміальних виплат та зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за період з жовтня 2025 за весь період позбавлення.
Стягнуто з КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» на користь ОСОБА_1 1 064 гривні 96 копійок судового збору.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із судовим рішенням, представник відповідача – КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» Перегончук С.Б. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що наказ директора КНП «ПРЦО ВОР» № 348 від 01.10.2025 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » прийнято в межах наданих повноважень, з дотриманням вимог трудового законодавства та правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства.
Відповідач наполягає на тому, що позивач допустив порушення службової дисципліни, субординації, принципів професійної етики та деонтології, що виразилося у неналежній формі спілкування та висловлюванні оцінок щодо дій посадових осіб закладу охорони здоров`я, зокрема заступника медичного директора з контролю якості надання медичної допомоги. На думку відповідача, така поведінка позивача негативно вплинула на морально-психологічний клімат у колективі та суперечить вимогам посадової інструкції і правил внутрішнього трудового розпорядку.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Впродовж встановленого судом строку відзив на апеляційну скаргу не надійшов, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи. 
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 27 березня 20226 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.
В судовому засіданні представники відповідача Перегончук С.Б. і Миколасюк Р.А. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. 
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Чернілевська Р.В. проти вимог апеляційної скарги заперечували, просила залишити її без задоволення.
Встановлені судом першої інстанції обставини 
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Комунальним некомерційним підприємством «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради» та обіймає посаду лікаря-отоларинголога-онколога відділення пухлин голови та шиї.
01.10.2025 року директором КНП «ПРЦО ВОР» було видано Наказ № 348, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани з позбавленням преміальних виплат за нібито недотримання службової дисципліни, субординації, принципів етики та деонтології.
Як підстави видання зазначеного наказу в ньому вказано: пояснювальну записку ОСОБА_1 від 26.08.2025; службову записку заступника директора з контролю якості надання медичної допомоги ОСОБА_2 від 28.08.2025; пояснювальну записку ОСОБА_1 від 04.09.2025; службову записку начальника юридичного відділу Миколасюка Р.А. від 02.09.2025.
Наказом КНП «ПРЦО ВОР» від 01.08.2025 року № 269 було створено комісію для проведення службового розслідування за зверненням самого позивача щодо можливих фактів психологічного тиску та упередженого ставлення з боку завідувачки відділенням.
За результатами службового розслідування 08.08.2025 року, медичною радою закладу прийнято рішення, яким, зокрема, зазначено: ознак мобінгу не встановлено; завідувачці відділенням ОСОБА_4 рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани; позивачу висловлено зауваження щодо дотримання субординації та порядку ведення документації.
Із відповіді на адвокатський запит від 20.10.2025 року встановлено, що рішення медичної ради в частині застосування дисциплінарного стягнення до завідувачки відділенням фактично реалізоване не було, тоді як у подальшому дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано виключно до позивача.
26.08.2025 року о 13:00 позивача було повідомлено про необхідність надати письмові пояснення щодо доповідної записки ОСОБА_2 до 14:00 того ж дня, тобто фактично протягом однієї години, яка припадала на обідню перерву.
У відповідь позивач того ж дня подав лист керівнику підприємства, у якому зазначив неможливість підготовки повноцінних пояснень у такий строк та звернув увагу на істотні помилки у доповідній записці, зокрема, щодо неправильного зазначення його посади, вказав на некомпетентність ОСОБА_2 і на його думку неможливість проведення нею відповідної перевірки. 
Надалі позивачу повторно пропонувалося надати пояснення, при цьому остаточна пояснювальна записка була надана ним 26.09.2025 року.
Позиція апеляційного суду
Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване стороною у справі судове рішення відповідає вказаним вимогам. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із їх доведеності та дійшов висновку, що наказ від 01 жовтня 2025 року видано з порушенням статей 147–149 КЗпП України, зокрема, відповідачем не проведено належного службового розслідування; не забезпечено об`єктивного збору та перевірки доказів; наказ ґрунтується на суб`єктивних оцінках та формальних посиланнях на посадову інструкцію; пункти посадової інструкції та правила внутрішнього трудового розпорядку застосовані необґрунтовано; позбавлення преміальних виплат є неправомірним. 
Колегія суддів погоджується із таким висновком.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 147 КЗпП передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.
Відповідно до статті 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Статтею 149 КЗпП встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Водночас, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими до суду доказами.
Наведений правовий висновок відображений у постановах Верховного Суду від 26 липня 2021 року (справа №643/10816/17), від 14 лютого 2024 року (справа №537/4343/20), від 17 грудня 2025 року (справа №624/480/24).
Конституційний Суд України у рішенні у справі № 6-р(II)/2019 від 04 вересня 2019 року вказав на те, що допускається обмеження прав працівників, однак будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України та міжнародних правових актів. Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Соціально-правове значення трудових юридичних гарантій полягає у забезпеченні неухильного виконання нормативно-правових актів, що створює умови для безперешкодної реалізації людиною права на працю, інших трудових прав та запобігає їх порушенню.
Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування наказу № 348 від 01 жовтня 2025 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальність», який йому оголошено догану та позбавлено преміальних виплат.
Позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем як лікар-отоларинголог-онколог .
Оскаржуваним наказом директора КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» Перегончука С.Б. від 01 жовтня 2025 року № 348 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальність» за недотримання службової дисципліни, субординації, принципів етики та деонтології, допущення негідної поведінки стосовно заступника медичного директора з контролю якості надання медичної допомоги, що є порушенням пунктів 2.18, 3.21, 4.3 посадової інструкції лікаря отоларинголога-онколога відділення пухлин шиї та голови, п. 3.1 правил внутрішнього трудового розпорядку,  ОСОБА_1 , лікарю - отоларингологу-онкологу відділення пухлин голови та шиї КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» оголошено догану із позбавленням преміальних виплат. 
Як зазначено у наказі, підставами для його прийняття стали пояснювальна записка ОСОБА_1 від 26.08.2025, службова записка заступника медичного директора з контролю якості надання медичної допомоги ОСОБА_2 від 28.08.2025, пояснювальна записка ОСОБА_1 від 04.09.2025, службова записка начальника юридичного відділу Миколасюка Р.А. від 02.09.2025.
Верховний Суд у постанові від 25.10.2022 року у справі № 487/1491/21 вказав, що «при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності».
Відповідно до висновків Верховного Суду справі № 487/1491/21 у справах про притягнення до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. 
Згідно пунктів 2.18 та 4.3 посадової інструкції лікаря-отоларинголога-онколога відділення пухлин голови та шиї, на які міститься вказівка у оскаржуваному наказі, лікар має дотримуватись лікарської етики та деонтології.
За недотримання правил внутрішнього розпорядку ,протипожежної безпеки і технічної безпеки лікар-отоларинголог-онколог несе відповідальність.
Пунктом 3.21 посадової інструкції (розміщений між пунктами 2.20 і 2.22) лікаря зобов`язано дотримуватись правил внутрішнього розпорядку, протипожежної безпеки і техніки безпеки, санітарно-епідеміологічного режиму.
В наказі не вказано, які саме дії ОСОБА_1 були недотриманням службової дисципліни, субординації, порушенням принципів етики та деонтології (яких саме), допущенням негідної поведінки стосовно заступника медичного директора з контролю якості надання медичної допомоги, а самі по собі пункти посадової інструкції та Правила внутрішнього трудового розпорядку, які перелічені в наказі, не є релевантними до ситуації, що склалася. 
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції і в тому, що по справі фактично не було проведено належного службового розслідування, хоча виходячи з резолюції керівника на доповідній Т. Козяр від 28.08.2025 саме це належало зробити перед притягненням ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 
Так, згідно із резолюцією керівника (а.с. 24) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належало провести внутрішнє розслідування. Крім того, ухвалено запланувати проведення медичної ради і засідання профспілки. 
В матеріалах справи відсутній акт внутрішнього (службового) розслідування по даному факту, а натомість начальник юридичного відділу 02.09.2025 склав службову записку, в якій вважав, що в описаній ситуації лікарем-отоларингологом-онкологом ОСОБА_7 порушено пункт 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «ПРЦО ВОР».
Факт порушення трудової дисципліни лікарем-отоларингологом-онкологом ОСОБА_1 розглядався на медичній раді КНП «ПРОЦО ВОР», яка вирішила: 1. Засудити поведінку лікаря ОСОБА_8 , як несумісну з дотриманням вимог статуту закладу та Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції і стандартами поведінки працівників медичного закладу. 3. Рекомендувати адміністрації КНП «ПРЦО ВОР» 2.1 Застосувати повторне дисциплінарне стягнення до лікаря ОСОБА_8 відповідно до чинного трудового законодавства і внутрішніх нормативних актів закладу. 
В матеріалах справи відсутні будь-які внутрішні нормативно-правові акти щодо порядку утворення, компетенції та повноважень медичної ради КНП «ПРЦО ВОР», зокрема, в питанні притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників даного закладу охорони здоров`я. 
Позаяк суду не надано положення про медичну раду конкретно КНП «ПРЦО ВОР», застосуванню підлягає Положення про медичну раду закладу охорони здоров`я, затверджене Наказом Міністерства охорони здоров`я від 05.02.2016 № 69 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я № 650 від 16.04.2025). 
Згідно з п. 1-5 Положення воно визначає порядок проведення внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування (далі - ЗОЗ). 
Медична рада ЗОЗ (далі - Медична рада) створюється з метою залучення працівників ЗОЗ до діяльності з проведення оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування. 
Склад Медичної ради затверджується наказом керівника ЗОЗ. 
Медична рада у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МОЗ України та цим Положенням. 
Медична рада є постійно діючим консультативно-дорадчим органом ЗОЗ.
Основними завданнями і функціями Медичної ради є 
1. Координація діяльності структурних підрозділів ЗОЗ щодо впровадження заходів з управління та контролю якості медичної допомоги та медичного обслуговування.
2. Участь у моніторингу ефективності управління та контролю якості медичної допомоги та медичного обслуговування у ЗОЗ.
3. Розробка пропозицій та планування заходів щодо поліпшення якості медичної допомоги та медичного обслуговування у ЗОЗ.
4. Здійснення експертизи відповідності наданої медичної допомоги та медичного обслуговування вимогам клінічних настанов та протоколів у сфері охорони здоров`я.
5. Підготовка та подання документації для розгляду клініко-експертними комісіями з рецензією щодо допущених порушень і помилок під час надання медичної допомоги та медичного обслуговування і рекомендаціями щодо уникнення таких помилок надалі.
Медична рада розглядає питання та надає пропозиції керівництву ЗОЗ щодо: безперервного підвищення професійного рівня спеціалістів ЗОЗ; направлення на позачергову атестацію спеціалістів ЗОЗ; забезпечення прав та безпеки пацієнтів; динаміки показників діяльності ЗОЗ, його структурних підрозділів та клінічних індикаторів якості надання медичної допомоги; випадків смерті; повторної госпіталізації з одного й того самого захворювання протягом року; розбіжності діагнозів; скарг пацієнтів або їх близьких осіб.
Положенням не передбачені повноваження Медичної ради щодо розгляду фактів порушення трудової дисципліни, надання рекомендацій щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності тощо. 
Отже по справі встановлено, що внутрішнє (службове) розслідування відповідно до доручення керівника проведено не було, акт про результати такого комісією не складався, а натомість випадок порушення трудової дисципліни був розглянутий, а рекомендації про застосування дисциплінарного стягнення надані органом, який не має компетенції з питань дисциплінарної відповідальності. 
Згідно з статтею 147 КЗпП України, а також відповідно до п. 7.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «ПРЦО ВОР» (а.с. 43) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. 
Натомість оскаржуваним наказом ОСОБА_1 оголошено «догану із позбавленням преміальних виплат», тобто застосовано не передбачене законом дисциплінарне стягнення. 
Відтак рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Суд першої інстанції зробив правильні висновки із встановлених обставин справи, а також правильно застосував чинні норми закону, які регулюють спірні правовідносини.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Щодо судових витрат
По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу представника відповідача – Комунального некомерційного підприємства «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» Перегончука Сергія Борисовича залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2026 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повний текст постанови складено 08.04.2026 року.
Головуючий:        І.М. Стадник

Судді:         Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська