УХВАЛА

22 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №380/15749/25
адміністративне провадження №К/990/13333/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О.,  Уханенка С.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського Окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні з 16 вересня 2022 року при обчисленні ОСОБА_1 розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 16 вересня 2022 року по 04 квітня 2025 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званнями шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, відповідно до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 16 вересня 2022 року по 04 квітня 2025 року основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у застосуванні з 16 вересня 2022 року по 19 травня 2023 року розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, а також нарахованих та виплачених за цей період інших похідних видів грошового забезпечення (щомісячних та одноразових).
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 16 вересня 2022 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, а також нарахованих та виплачених за цей період інших похідних видів грошового забезпечення (щомісячних та одноразових), із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
11 березня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник просив скасувати рішення Львівського Окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського Окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 332 КАС України.
24 березня 2026 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просив скасувати рішення Львівського Окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У зв`язку із перебуванням судді Загороднюка А.Г. з 13 квітня 2026 року по 20 квітня 2026 року (Наказ від 25 березня 2026 року №758/0/6-26) у відпустці та судді Уханенка С.А. з 08 квітня 2026 року по 17 квітня 2026 року (Наказ від 17 березня 2026 року №604/0/6-26)у відпустці, питання щодо відкриття провадження у справі вирішується колегією суддів після усунення всіх обставин, які перешкоджали вирішенню цього питання.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України та підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Так, автор касаційної скарги указує на необхідність відступлення від правових висновків Верховного Суду, які були покладені судами попередніх інстанцій в основу висновку про правомірність застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 у період з 20 травня 2023 року по 18 червня 2025 року, щодо визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з фіксованої величини 1762 гривень.
Крім того, касант зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для позивача. 
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328-330, 334, 335, 338 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського Окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 380/15749/25.
Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
Л.О. Єресько 
 С.А. Уханенко ,
Судді Верховного Суду