3/130/78/2026 
130/4007/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07.04.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справи, що надійшла з Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ "УКР ЗЕРНО СА" м. Бершадь Гайсинського району - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №546528 від 21 грудня 2025 року, складеним інспектором СРПП Жмеринського РВП Гвяздовським П.Ю., 20 грудня 2025 року, близько 22-29 год, в м. Жмеринка по вул. Богдана Хмельницького, на перехресті вулиць Бориса Олійника - Одеська - Шевченка, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні 11 березня 2026 року ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнає, пояснює, що відмовився від проходження огляду, оскільки не перебував за кермом та не керував автомобілем. За кермом був його колега, ім`я якого він не пам`ятає, прізвище ОСОБА_2 .
В судовому засіданні 11 березня 2026 року ОСОБА_3 , який надавав пояснення як потерпілий по справі 130/4008/25 відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КупАП, пояснює, що він рухався по головній дорозі, а ОСОБА_1 по другорядній і не надав йому перевагу у русі, так як світлофори не працювали та сталося ДТП з вини ОСОБА_1 , і він бачив, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чути різкий запах алкоголю. Постанову від 19 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він не оскаржував та вона набула законної сили 31 березня 2026 року.
Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 поставив підпис; копію протоколу, складеного на ОСОБА_1 за статтею 124 КупАП; довідку Жмеринського РВП, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 21 грудня 2025 року протягом останніх 12 місяців до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП не притягувався; рапорт про надходження повідомлення зі служби 102 від невідомої особи про те, що 20 грудня 2025 року о 22-31 год сталась ДТП по вул. Одеській в м. Жмеринка; схему місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_3 , які відповідають поясненням, наданим в судовому засіданні, зокрема, що за кермом автомобіля «Дастер» був ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та акт огляду на стан алкогольного наркотичного сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; розписки про роз`яснення прав та обов`язків та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; фото з за стосунку ДІЯ посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 
В судовому засіданні також досліджено відео, долучене до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівники поліції приїхали на виклик по факту дорожньо-транспортної пригоди. Підійшли до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який сказав, що водія автомобіля «Duster» тут немає, йому стало погано, він зараз під`їде. ОСОБА_4 , який приїхав до місця ДТП, пояснив працівнику поліції в службовому автомобілі, що його тут не було і автомобілем він не керував, він спав у своєму автомобілі на АЗС, його розбудили і привезли сюди, попросили сказати, що саме він керував автомобілем «Duster». Далі інспектор поліції, отримавши відео з камер спостереження «Безпечне місто», показав його ОСОБА_1 та повідомив, що він бачить, що з автомобіля «Duster» після ДТП виходить саме він і відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснює, що він виходив з автомобіля, однак ним не керував, на що поліцейський роз`яснив йому права та обов`язки та повідомив, що необхідно пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки такий порядок складання адміністративних матеріалів при ДТП, однак ОСОБА_1 відмовився, тоді йому було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, який в подальшому і було складено.
В судове засідання 7 квітня 2026 року ОСОБА_1 та його захисник Смірнов С.М. не з`явились, від адвоката Смірнова С.М. надійшла заява, у якій він зазначає, що ОСОБА_1 вини у правопорушенні не визнає, оскільки доказів керування ним транспортним засобом немає, то і обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння у нього не було, а тому провадження у справі просить закрити. 
Заслухавши в судовому засіданні 11 березня 2026 року особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого по ДТП ОСОБА_3 та дослідивши матеріали адміністративної справи, проглянувши відеодиски з записом події, приходжу до такого.
Відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки та в найближчому лікарняному закладі відмовився. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 заперечував, і під час складання протоколу і в судовому засіданні, однак цей факт підтверджено поясненнями ОСОБА_3 в судовому засіданні, підстав не брати до уваги які у судді немає, а також оглянутим відеодиском, коли працівник поліції констатує факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 ..
Тому вважаю, що загалом винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю підтверджена при розгляді справи в суді.
Вимогами статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінивши таким чином зібрані в ході судового розгляду справи докази, приходжу до висновку, що в даному випадку було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ОСОБА_1 винний в його вчиненні і підлягає адміністративній відповідальності відповідно до вимог закону; обставин, що згідно зі статтями 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшують і обтяжують відповідальність, при розгляді справи не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На думку судді, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому вважаю, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При обранні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 можливості врахування характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини, а також пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин немає, оскільки частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачені альтернативні види адміністративного стягнення.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись статтями 7, 40-1,130, 251, 252, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя - 

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ