Справа № 372/3268/23 
Провадження 2-48/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., представниці позивачки Радзивіл І.О., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 , Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним рішення щодо передачі земельної ділянки в оренду, договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод користування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ

У липні 2023 року позивачка звернулась до суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 , Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним рішення щодо передачі земельної ділянки в оренду, договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод користування земельної ділянки, в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Козинської селищної ради за від липня 30 липня 1998 року про виділення ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки під торгівельну точку розміром 0,03 га за рахунок земель селищної ради біля ЗАТ «Золоті Ворота»;
- визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 19 грудня 2001 року, площею 0,3 га з кадастровим номером 3223155400:05:097:0032 укладений між Козинською селищною радою та ФОП ОСОБА_1 строком на 49 років;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:05:097:0032 з закриттям поземельної книги;
- Зобов`язати ФОП ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою з кадастровим номером 3223155400:05:097:0003 площею 0,1459 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить позивачу на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мегель Л.К. зареєстрований за №184, шляхом знесення всіх належних ФОП ОСОБА_1 торгівельних павільйонів та інших споруд.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 01.04.2004 року ОСОБА_3 уклала із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки. У 2023 року на її замовлення розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та присвоєно кадастровий номер 3223155400:05:097:0003. 31.05.2023 року відомості про право власності за ОСОБА_3 внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
Як відомо позивачу, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах оренди було надано земельну ділянку площею 0,03 га, яка знаходиться на території Козинської селищної ради в смт Козин Обухівського району Київської області біля ЗАТ «Золоті ворота» напроти ТІЗ «ОБРІЙ» під об`єкт роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер 3223155400:05:097:0032. Фактично земельна ділянка площею 0,151 га, яка виділена в ЖБК «Чистоводдя» ОСОБА_4 та земельна ділянка площею 0,03 га, яка виділена фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 під забудову об`єкта роздрібної торгівлі і комерційних послуг накладаються в плані їх розташування, тобто фактична площа земельної ділянки, яка знаходиться під забудовою об`єкта роздрібної торгівлі і комерційних послуг повністю розташування земельної ділянки площею 0,151 га. Позивачка вважає, що селищною радою надано ФОП ОСОБА_1 земельну ділянку, яка раніше вже була надана в постійне користуванні ЖБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а ЖБК «Чистоводдя» в користування члену ЖБК ОСОБА_4 під забудову, який в подальшому відчужив її позивачу - ОСОБА_3 . Однак, ані ЖБК «Чистоводдя», ані ОСОБА_4 , в користування якого кооператив передав спірну земельну ділянку, не відмовилися від користування частиною ділянки на користь Козинської селищної ради чи на користь ОСОБА_1 . У Козинської селищної ради були відсутні підстави надавати в оренду ФОП ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку площею 0,03 га в місці, де ця ж сільська рада виділила земельну ділянку в користування ЖБК «Чистоводдя», та в подальшому укладати Договір оренди та присвоювати кадастровий номер наданій в оренду земельні ділянці. Рішення виконкому Козинської селищної ради за №61/65 від 30.07.1998р. про виділення ОСОБА_1 , земельної ділянки розміром 0,04 га прийнято з порушенням земельного законодавства, а тому як наслідок і рішення №61/65 від 30.07.1998р. і договір оренди від 19 грудня 2001 року земельної ділянки, площею 0,03 га з кадастровим номером 3223155400:05:097:0032 укладений між Козинською селищною радою та ФОП ОСОБА_1 строком на 49 років слід визнати недійсними та скасувати в судовому порядку. Формування та державна реєстрація земельної ділянки кадастровим номером 3223155400:05:097:0032 була проведена незаконно, що вбачається з обставин, наведених вище. А тому державна реєстрація переданої в оренду земельної ділянки підлягає скасуванню з одночасним припиненням усіх речових прав, в тому числі державної реєстрації в земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:05:097:0032 з закриттям поземельної книги. 
Станом на дату написання даної позовної заяви, ОСОБА_3 , є законним власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:05:097:0003 площею 0,1459. Нещодавно ОСОБА_3 як власником земельної ділянки завезено на територію будівельний вагончик з метою проведення нею та уповноваженими нею особами (будівельниками, різноробочими) певних робіт, зокрема прибирання, вирубку кущів та інших видів робіт, щодо облагородження земельної Ділянки та підготовки до будівельних робіт. Однак, прибувши до місця розташування належної позивачу земельної ділянки, нею було виявлено відсутність встановленого уповноваженими нею особами будівельного вагончика з усіма складовими в ньому. На належній позивачу земельній ділянці. ФОП ОСОБА_1 розташовано перевізний магазинний павільйон та здійснюються певні роботи по його встановленню. ОСОБА_3 , як власник земельної ділянки жодної згоди на встановлення магазинного павільйону не давала та жодним чином не передавала у користування належну їй земельну ділянку або її частину, що може свідчити про самовільне зайняття належної позивачу земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 
21.07.2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.
08.08.2023 року ухвалою суду прийнято вказану позовну заяву. Відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено до підготовчого судового засідання. Витребувано у Козинської селищної ради Обухівського району Київської області завірені копії наступних документів: - рішення виконкому Козинської селищної ради за №61/65 від 30 липня 1998 року про виділення ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки під торгівельну точку розміром 0,03 га за рахунок земельної селищної ради біля ЗАТ «Золотів Ворота»; - рішенням Козинської селищної ради від 30.06.1998 р., які містять матеріали про встановлення та затвердження меж земельної ділянки наданої у користування ЖБК «Чистоводдя»; - Договору оренди від 19 грудня 2001 року земельної ділянки, площею 0,03 га з кадастровим номером 3223155400:05:097:0032 укладений між Козинською селищною радою та ФОП ОСОБА_1 строком на 49 років.
31.08.2023 року представником відповідачки ФОП ОСОБА_1 подано до суду відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 30 липня 1998 року №61/65 ФОП ОСОБА_1 виділено земельну ділянку під торгівельну точку розміром 0,03 га за рахунок земель селищної ради біля ЗАТ «Золоті ворота». Відповідно до договору оренди землі від 19 грудня 2001 року ФОП ОСОБА_1 передано у користування на умовах оренди земельну ділянку, площею 0,03 га, яка знаходиться на території Козинської селищної ради, смт Козин, біля ЗАТ «Золоті ворота» відповідно до указаного вище рішення терміном на 49 років. Відповідно до плану-схеми орендованої земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , указана земельна ділянка Козинської селищної ради знаходиться в смт Козин біля ЗАТ «Золоті ворота» і не межує і не накладається на землі ЖБК «Чистоводдя». Листом за вих..№1884 від 30.09.2004р. Обухівський районний відділ земельних ресурсів повідомив, згідно технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю громадян ЖБК «Чистоводдя» в межах території Козинської селищної ради територія землекористування ФОП ОСОБА_1 знаходиться за межами території ЖБК «Чистоводдя», на землях запасу Козинської селищної ради. Фактично і по суті, куплена земельна ділянка позивачем ОСОБА_3 у ОСОБА_4 не може накладатися на орендовану земельну ділянку ФОП ОСОБА_1 , так як указана орендована земельна ділянка розміщена на березі Озера і відстань від Озера до проїзної дороги становить у східній частині 12 метрів, а в західній частині 17 метрів. Крім того станом на 03.05.2007 рік, орендована земельна ділянка ФОП ОСОБА_5 з східної частини межує з землями АКБ «Київ», останній викупив частину земельної ділянки у громадянина ОСОБА_6 у 2006 році згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №659773 від 30.10.2006р., а ОСОБА_7 01 квітня 2004 року у ЖБК «Чистоводдя». Куплена земельна ділянка позивачем у ОСОБА_4 наділена останньому рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради №133/218 від 10 липня 2003 року, а орендована земельна ділянка виділена ФОП ОСОБА_5 рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради №61/65 від 30 липня 1998 року, а тому із правових підстав указане рішення яке у часі видано ФОП ОСОБА_5 раніше, не може бути скасовано.
25.09.2023 року представник відповідача Козинської селищної ради подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 30 липня 1998 року №61/65 ФОН ОСОБА_1 виділено земельну ділянку під торгівельну точку розміром 0,03 га за рахунок земель селищної ради біля ЗАТ «Золоті ворота». Відповідно до договору оренди землі від 19 грудня 2001 року ФОН ОСОБА_1 передано у користування па умовах оренди земельну ділянку, площею 0,03 га, яка знаходиться на території Козинської селищної ради, смт Козин, біля ЗАТ «Золоті ворота» відповідно до указаного вище рішення терміном на 49 років. Відповідно до плану-схеми орендованої ділянки ФОП ОСОБА_1 , указана земельна ділянка Козинської селищної ради знаходиться в смт Козин біля ЗАТ «Золоті ворота» і не межує і не накладається на землі ЖБК «Чистоводдя». Вказана земельна ділянка на плані-схеми знаходиться зі сторони Сходу земель ЖІОК «Чистоводдя», тобто на її протилежній стороні від орендованої земельної, ділянки ФОП ОСОБА_1 . Позивачем не доведено підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому в задоволенні позову в цій частині Козинська селищна рада вважає, що слід відмовити. Куплена земельна ділянка позивачем у ОСОБА_4 наділена останньому рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради №133/218 від 10 липня 2003 року, а орендована земельна ділянка виділена ОСОБА_8 рішенням виконавчого комітету Коптської селищної ради №61/65 від 30 липня 1998 року, а тому із правових підстав указане рішення яке у часі видано ФОН Тимченко раніше не може бути скасоване.
03.10.2023 року ухвалою суду витребувано у Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області інформацію.
19.10.2023 року представницею позивачки подано до суду відповідь на відзив Козинської селищної ради.
11.12.2023 року ухвалою суду витребувано у Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОК «Чистоводдя», Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, архіву Обухівського районного суду Київської області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи. Визнано обов`язковою явку представника Козинської селищної ради Обухівського району Київської області для участі в цьому цивільному провадженні.
13.02.2024 року ухвалою суду витребувано у Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Обухівської районної державної адміністрації Київської області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи.
18.03.2024 року ухвалою суду витребувано у ОК «Чистоводдя» документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи.
18.03.2024 року ухвалою суду застосовано відносно ОК «Чистоводдя» заходи процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.
16.05.2024 року представником відповідача Козинської селищної ради подано до суду письмові пояснення. 
17.12.2024 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
03.02.2025 року ухвалою суду визнано обов`язковою явку в судове засідання представника відповідача Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.
11.03.2025 року ухвалою суду визнано обов`язковою явку в судове засідання позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_9 
11.03.2025 року ухвалою суду витребувано в Обухівському відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименком В.Ю. належним чином завірені матеріали відкритого виконавчого провадження ВП №74557510 щодо виконання ухвали суду від 18.03.2024 року.
27.03.2025 року протокольною ухвалою суду повернено до стадії підготовчого провадження у справі.
28.03.2025 року ухвалою суду витребувано у керівника ОК «Чистоводдя» Підгайного Ярослава Михайловича, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи.
02.05.2025 року ухвалою суду витребувано у Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Відділу розвитку інфраструктури, містобудування та архітектури Обухівської міської ради Київської області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи.
02.05.2025 року ухвалою суду застосовано відносно керівника ОК «Чистоводдя» Підгайного Ярослава Михайловича заходи процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.
05.06.2025 року ухвалою суду витребувано у Козинської селищної ради Обухівського району Київської області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОК «Чистоводдя»; визнано обов`язковою явку в судове засідання керівника ОК «Чистоводдя» Підгайного Ярослава Михайловича.
18.07.2025 року ухвалою суду витребувано з архіву Обухівського районного суду Київської області матеріали цивільної справи №2-561/2004 за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 
04.09.2025 року ухвалою суду витребувано з архівного відділу Обухівської райдержадміністрації Київської області, Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Козинської селищної ради Обухівського району Київської області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи.
04.11.2025 представником відповідачки ФОП Тимченко В.В. подано клопотання про застосування строків позовної давності.
04.11.2025 року ухвалою суду витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Київській області документи, необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи.
18.12.2025 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідачки та відповідачка ФОП ОСОБА_1 щодо позовних вимог заперечили у повному обсязі.
Інші учасники у судове засідання не з`явились.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статей 1, 3 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 24 квітня 1997 року на підставі рішення Козинської селищної ради, ЖБК «Чистоводдя» було надано в постійне користування 6,29 га землі в межах земель запасу Козинської селищної ради та складено план зовнішніх меж землекористувача.
21 травня 1998 року на підставі протоколу загальних зборів членів ЖБК «Чистоводдя» до його членів прийнято ОСОБА_4 та надано йому в користування земельну ділянку під індивідуальну забудову і ведення присадибного господарства в розмірі 0,15 га при в`їзді до масиву з боку траси Київ-Обухів, що прилягає до вулиці Золотоворітської.
30 червня 1998 року Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 5/1 затверджено матеріали встановлення меж територій ТІЗ «Обрій» та ЗАТ «Золоті ворота», ЖБК «Чистоводдя» згідно даних Державних актів та внесених змін до них (а. с. 70, том 1).
Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 10 липня 2003 року № 133/218 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку АДРЕСА_2 на території ЖБК «Чистоводдя». 
В подальшому ОСОБА_4 приватизував вищевказану земельну ділянку згідно рішення Козинської селищної ради №133/218 від 10.07.2003 року (а. с. 15, том 1), отримавши 23 грудня 2003 року Державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку РЗ №278149 (а. с. 14, том 1). В рішенні від 10.07.2003 року йдеться також про затвердження матеріалів інвентаризації присадибної ділянки, подані ОСОБА_4 , проте на запит суду Козинська селищна рада Обухівського району повідомила, що такі матеріали не виявлені (а. с. 148, том 1).
Як вбачається із ЗК України в редакції статті 125, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин – право власності у ОСОБА_4 виникло після одержання документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Відповідно до статті 126 ЗК в тій самій редакції право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Отже, за загальним правилом, передбаченим земельним законодавством, право власності у ОСОБА_4 виникло 23 грудня 2003 року.
Суд також акцентує, що позивачем не надано державного акту на право постійного користування ОСОБА_4 спірної земельної ділянки, яке могло передувати рішенню від 10.07.2003 року, отже мова може йти лише про право власності ОСОБА_4 з 23.12.2003 року.
Аналіз вказаного земельного законодавства на час виникнення спірних правовідносин не містить норм, які б передбачали виникнення права користування на земельну ділянку в розумінні статей 125, 126 ЗК України (у відповідній редакції) тільки на підставі рішення житлово-будівельного кооперативу. Окрім цього, важливо зазначити, що норми які діяли станом на 1998 рік, тобто рік, коли ЖБК «Чистоводдя» надала в користування земельну ділянку під індивідуальну забудову і ведення присадибного господарства також не передбачали виникнення права постійного користування інакше як на підставі Державного акту, виданого на підставі рішення сільської, селищної, міської або районною Радою народних депутатів (стаття 23 ЗК України від 18.12.21990 року).
Тобто, логічним є виснувати, якщо земельна ділянка була надана у користування ЖБК як юридичній особі, то окремий член кооперативу має лише право користування частиною цієї земельної ділянки згідно із статутом. Це право є внутрішньокооперативним, а не речовим правом на землю в розумінні Земельного законодавства. 
На підставі наданих сторонами документів та документів, витребуваних судом, вбачається, що вперше земельна ділянка, належна позивачеві, ідентифікована як окремий об`єкт на місцевості із зазначенням каталогу точок контуру – 13.02.2003 року під час розроблення технічної документації МП «Кадастр» (а. с. 11 і далі, том 2), на підставі якої згодом буде виданий Державний акт ОСОБА_4 23.12.2003 року із відповідним зображенням плану зовнішніх меж земельної ділянки (а. с. 14, том 1).
01 квітня 2004 року ОСОБА_10 уклав Договір купівлі продажу своєї земельної ділянки з ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мегель Л.К. зареєстрований за №184.
У 2023 році на замовлення ОСОБА_3 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та присвоєно кадастровий номер 3223155400:05:097:0003.
31 травня 2023 року відомості про право власності за ОСОБА_3 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, що свідчить про реєстрацію прав на нерухому майно у відповідності до норм і вимог чинного законодавства.
Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на підставі Рішення Козинської селищної ради від 30 липня 1998 року № 61/65 ОСОБА_1 виділяють земельну ділянку під торгівельну точку, розміром 0.04 га за рахунок земель селищної ради біля ЗАТ «Золоті ворота» під розміщення торгівельної точки (а. с. 69, том 1). Цим же рішенням визначено, що земельна ділянка передається на умовах оренди терміном на 49 років. 
05.04.2000 року відповідно до Акту вибору для відведення ОСОБА_1 земельної ділянки вперше визначено місце розташування земельної ділянки – в межах нового мікрорайону « АДРЕСА_3 » на вільних землях запасу Козинської селищної ради Обухівського району.
19 грудня 2001 року на підставі вищевказаного рішення між ФОП ОСОБА_1 та Козинською селищною радою в особі виконавчого комітету було укладено нотаріально посвідчений Договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 49 років № 5851. Договір зареєстровано в Обухівському районному відділі земельних ресурсів за № 99 від 08 лютого 2002 року. (а. с. 160, том 1).
Отже, право оренди земельної ділянки у ОСОБА_1 виникло 08.02.2002 року відповідно до норм земельного законодавства – стаття 125 ЗК України у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин.
У вказаному договорі зазначено, що його предметом є земельна ділянка, площею 0,03 га, яка знаходиться на території Козинської селищної ради, смт. Козин, біля ЗАТ «Золоті ворота» згідно з планом землекористування, що додається.
У долученому Акті перенесення меж земельної ділянки в натурі наданої в тимчасове користування (на умовах оренди) ОСОБА_1 від 19.12.2001 року, зазначено, що на підставі Договору оренди від 19.12.2001 року № 5851 межі земельної ділянки винесені в натурі- закріпленні межовими знаками в кількості чотири штуки, які передані на зберігання землекористувачу. Вказаний Акт посвідчений головою Козинської с/р, представником районного відділу земельних ресурсів, представником Обухівського бюро ДЗК та представником землекористувача. (а. с. 162, том 1) Також до Акту долучено викопіювання з плану землекористувань Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, погоджене першим заступником голови райдержадміністрації, заступником голови райдержадміністрації, головою смт. Козин, начальником районного відділу зем. Ресурсів, головним архітектором та ПП – Тимченко В. В. (а. с. 163, том 1).
Отже, вказані документи свідчать, що вперше спірна земельна ділянка, яку орендує ОСОБА_1 , ідентифікована як окремий об`єкт в натурі із відповідними межами, конфігурацією і площею – 19.12.2001 року. 
В 2004 році отриманий кадастровий план цієї земельної ділянки із координатами поворотних точок із відповідним відображенням в Каталозі координатів кутів зовнішніх меж землекористування (а. с. 171, том 1).
27.04.2007 року земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3223155400:05:097:0032.
Позивачка зазначає, і це знайшло підтвердження в судовому засіданні, що фактично земельна ділянка площею 0,151 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності, а натепер належить ОСОБА_3 та земельна ділянка площею 0,03 га, яка виділена фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 під забудову об`єкта роздрібної торгівлі і комерційних послуг на умовах оренди накладаються в плані їх розташування, тобто фактична площа земельної ділянки, яка знаходиться під забудовою об`єкта роздрібної торгівлі і комерційних послуг повністю розташована на земельній ділянці площею 0,151 га. Тобто, зареєстровані права позивачки і відповідачки перебувають в конфлікті.
В матеріалах цивільної справи, зокрема в технічній документації МП «Кадастр», розробленій на замовлення ОСОБА_4 містяться документи – зображення плану ЖБК «Чистоводдя», де земельна ділянка № НОМЕР_1 всупереч логічній послідовності розташування інших земельних ділянок знаходиться саме на місці розташування земельної ділянки, яка належить на праві оренди ОСОБА_1 .
Разом із тим, наданий проєкт забудови ЖБК «Чистоводдя» погоджений протоколом міськбудівної Ради при райдержадміністрації № 5/97 від 29 травня 1999 року містить інформацію про інше розташування земельної ділянки № НОМЕР_1 , виділеної ОСОБА_4 , в третьому ряду послідовно після земельних ділянок АДРЕСА_4 , НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 і має після земельну ділянку 28. Вказане місце розташування не збігається із місцем розташування земельної ділянки, належної на підставі оренди ОСОБА_1 (а. с. 225, том 2).
Висновки суду з вищевказаних питань збігаються із інформацією, отриманою на запит суду від ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. Зокрема, зазначається, що на генеральному плані ЖБК «Чистоводдя», який додається на запит, «земельна ділянка № НОМЕР_1 позначена, але у зв`язку із тим, що в архіві відділу відсутня документація на ОСОБА_4 (технічна документація та Державний акт відповідно) неможливо визначити належність саме цієї земельної ділянки» (том 3).
Принагідно одразу зазначити, що на долученому ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області генеральному плані ЖБК «Чистоводдя» земельна ділянка № НОМЕР_1 йде в третьому рядку послідовно, як і в документі на а. с. 225, том 2. 
Також у своїй відповіді на запит суду ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області зазначає, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 на праві оренди, відповідно до картографічних матеріалів, які наявні в «Науково-технічній документації по складанню проєкту відведення земельної ділянки ЖБК «Чистоводдя» для індивідуальної забудови на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та схеми розміщення земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 в смт. Козин, яка наявна в «Технічній документації по земельно-кадастровій інвентаризації земельної ділянки, що знаходиться в користуванні на підставі договору оренди» та викопіюванню з генерального плану пгт. Козин, розташована за межами ЖБК «Чистоводдя». 
Отже, суд виснує, що, якщо земельна ділянка ОСОБА_1 , яка накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 , перебуває за межами ЖБК «Чистоводдя», відповідно земельна ділянка ОСОБА_4 , а згодом і ОСОБА_3 перебуває за межами ЖБК «Чистоводдя».
Суд акцентує, що зазначені висновки не є преюдицією для сторін і не скасовують право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, яке оформлене і зареєстроване у передбаченому законодавством порядку.
Проте, суд не міг уникнути розмірковувань про процес набуття права власності ОСОБА_3 , якому передував процес набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 , оскільки позивач, стверджуючи про порушення земельного законодавства саме ОСОБА_1 , повинен враховувати і обставини, за яких виникло накладення земельних ділянок, породжені в результаті вчинення певних дій як з боку ОСОБА_4 , так і самої позивачки. 
Отже, суд, не оцінюючи законність, як категорію, процедури набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 , виснує, що вище викладена хронологічна послідовність дій та норми діючого на той час земельного законодавства свідчать, що відповідачка ОСОБА_1 набула право оренди на спірну земельну ділянку 08 лютого 2002 року під час реєстрації договору оренди земельної ділянки, а ОСОБА_4 тільки – 23.12.2003 року під час реєстрації Державного акту про право власності на землю. 
Суд раніше вже зазначив, чому не вважає, що ОСОБА_4 набув право користування на підставі рішення житлово-будівельного кооперативу в 1998 році.
Задля вирішення вказаного спору суд звертається до норм законодавства, які регулювали спірні правовідносини станом на день виникнення права власності на спірну земельну ділянку у ОСОБА_4 . 
Так, відповідно до ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи – орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено законом.
В даний час законодавець також послідовно дотримується вказаної позиції, так частиною 1 ст. 148-1 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Оскільки суд при дослідженні доказів не встановив будь-яких порушень законодавства під час процедуру виділення земельної ділянки на умовах оренди відповідачці ОСОБА_1 , то справедливим вважає стан, при якому право оренди ОСОБА_1 буде зберігатися до завершення дії договору оренди від 19.12.2001 року № 5851. 
Залишення обтяження права власності ОСОБА_3 правом оренди ОСОБА_1 суд вважає справедливим з точки зору балансу їхніх інтересів в умовах, які склалися через певну дефектність процедури набуття права власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку.
Щодо тверджень позивача про застосування в якості преюдиціальних судових рішень, ухвалених в інших цивільних справах. 
Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 820/17548/14 зазначено, що преюдиціальні факти потрібно відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин. Адже преюдиціальні факти - це явища дійсності, істинність яких вже була встановлена у рішенні, що виключає необхідність їх повторного з`ясування, тоді як юридична оцінка фактів - це оціночне судження, зроблене судом в процесі співставлення факту з нормою права, яка регулює відповідну сферу правовідносин.
В іншій постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 320/4938/17 Верховний Суд зробив висновки про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.
Отже, обставини, на які посилається позивачка, як на преюдиційні, не встановлені в резолютивних частинах раніше ухвалених судових рішень, зокрема, договір оренди, укладений ОСОБА_1 від 19.12.2001 року № 5851 ніколи не визнавався недійсним, як і рішення Козинської селищної ради від 30.07.1998 року про передачу земельної ділянки на умовах оренди ОСОБА_1 .
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 79, 81, 89, 141, 258-268, 352-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 , Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним рішення щодо передачі земельної ділянки в оренду, договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод користування земельної ділянки – відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 30.03.2026

Суддя Г.В.Висоцька