ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.02.2026	Справа № 910/15238/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу
за позовом Приватного акціонерного товариства "Київводоканал", м.Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1", м. Київ
про стягнення 39 563,82 грн, 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1" про стягнення заборгованості за скид наднормативних забруднень в розмірі 39 563,82 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем здійснювався скид стічних вод із перевищенням допустимого рівня концентрації забруднюючих речовин, що було встановлено при відборі проби 04.03.2024.
Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито провадження в справі, визнано справу малозначною, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.
23.12.2025 через систему «Електронний суд» ТОВ «ЕЗБК-1» скерувало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти задоволення позову, посилаючись на недоведення позивачем системного порушення для застосування коефіцієнту кратності в розмірі 8,58.
29.12.2025 (сформовано 26.12.2025) через систему «Електронний суд» позивачем була подана відповідь на відзив, в якій викладені аргументи на спростування доводів відповдіача.
Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2022 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЗБК-1», як споживачем та абонентом, був укладений договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 26724/5-09 (далі - договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачу послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему централізованого водовідведення м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених Споживачем вимог до скиду стічних вод у систему централізованого водовідведення м. Києва (надалі - Вимоги до скиду стічних вод), а Споживач зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Виконавцем послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила користування, Правила № 190), Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 (далі - Правила приймання стічних вод, Правила № 316), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879 (далі - Правила №1879), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.
Згідно з пунктом 1.5. договору Споживач забезпечує скид стічних вод з дотриманням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.
З метою контролю якості стічних вод, що надходять від ТОВ «ЕЗБК-1» у каналізаційні мережі м. Києва, представниками департаменту екологічного нагляду позивача (далі - ДЕН), в присутності представника відповідача, 04.03.2024 був здійснений відбір проб стічних вод, які скидаються з об`єкта, розташованого за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 52, з контрольного колодязя 2/12 ТОВ «ЕЗБК-1» для вимірювання показників їх складу та властивостей. На підтвердження здійснення відбору позивачем до суду була надана копія журналу-акт відбору проб стічних вод споживачів 15-08-18.
За результатами лабораторних досліджень проб стічних вод, відібраних 04.03.2024, працівниками ДЕН був складений протокол, в якому зафіксовано невідповідність стічних вод, які Абонент скидає в систему каналізації м. Києва, державним стандартам та екологічним нормативам в галузі охорони навколишнього природного середовища, закріпленим в Правилах приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879. Вказаний протокол був скерований на адресу відповідача 07.03.2024 разом з листом-повідомленням про порушення при скиді стічних вод, в якому вказано про застосування коефіцієнту кратності - 8,58 - КК-2/12.
За результатами лабораторних досліджень проб стічних вод, які скидаються з об`єкта, розташованого за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 52, відібраних 04.03.2024 з контрольного колодязя 2/12 ТОВ «ЕЗБК-1», виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин по п`яти компонентам:
- сухий залишок становить 1486 мг/ дм3 допустима концентрація 1 000 мг/ дм3;
- фосфати становлять 16,62 мг/ дм3 допустима концентрація 8 мг/ дм3;
- азот амонійний (амоній-іон) становить 97,25 мг/ дм3 допустима концентрація 20 мг/ дм3;
- окислюваність (ХСК) становить 1868,0 мгО/дм3, допустима концентрація - 500,0 мгО/ дм3;
- вміст хлоридів становить 340,4 мг/дм3, допустима концентрація - 240,0 мг/дм3.
За розрахунком позивача, здійсненого відповідно до Правил №1879 розмір грошових коштів, з урахуванням коефіцієнту кратності, що підлягають стягненню з Абонента за скид ним стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин у стічних водах, виявлених при відборі проби 04.03.2024, становить 39 563,82 грн.
Листом-попередженням ТОВ «ЕЗБК-1» 24.04.2024 були направлені розрахунок № 15/ДК-6/9-03-2024 від 04.03.2024, рахунок на оплату № 06003696 від 23.04.2024 нарахувань плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин.
Оскільки відповідач у 10-денний строк з моменту отримання рахунку взяті на себе зобов`язання не виконав та не сплатив кошти у загальному розмірі 39 563,82 грн, ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся із даним позовом до суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми вказаної статті кореспондуються із приписами статті 193 Господарського кодексу України.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений сторонами договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 26724/5-09 від 31.05.2022 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із частиною 1 статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За приписами статті 1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення -господарська діяльність із відведення та очищення стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення, водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Судом врахований той факт, що 28.08.2025 Господарський кодекс України втратив чинність, водночас, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Закріплений у наведеній нормі принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі (lex ad praeterian non valet) полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на вказане, беручи до уваги, що спір між сторонами виник до 28.08.2025, суд дійшов висновку про регламентування спірних правовідносин приписами Господарського кодексу України.
Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Цивільного кодексу України).
Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 11 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать, зокрема, затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів (стаття 13 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення").
Відповідно до статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.
Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.
Приймання стічних вод від споживачів до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Порядку № 316, а також місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту, які затверджуються органом місцевого самоврядування в установленому порядку (пункт 5 розділу ІІ Правил № 190).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 316 виробник розробляє місцеві правила приймання, у яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів.
З метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації, забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 жовтня 2011 року № 1879 затверджені Правила № 1879.
Правилами №1879 встановлені, зокрема, вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.
Стічні води можуть бути прийняті у міську каналізацію, якщо мережі та споруди абонента побудовані відповідно до проекту, розробленого згідно з виданими водоканалом технічними умовами, прийняті в експлуатацію згідно з вимогами Державних будівельних норм, абонентом одержані умови на скид та укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення (пункт 1.7 Правил № 1879).
Відповідно до пункту 2.2 Правил № 1879 водоканал має право у будь-який час за участю представника абонента відбирати проби стічних вод.
Згідно з пунктом 2.4 Правил № 1879 абоненти зобов`язані, зокрема, здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до міської каналізації згідно з графіком відбору проб, погодженим з водоканалом, та не перевищувати встановлені обсяги водовідведення та допустимої концентрації забруднюючих речовин в стічних водах при їх скиданні до міської каналізації. При цьому визначення виду, кількості інгредієнтів та періодичності проведення хіманалізу стічних вод абонента є виключною компетенцією водоканалу.
Відповідно до пунктів 6.1.1, 6.2.1, 6.2.5 Правил № 1879 з метою контролю якості стічних вод абонентів водоканал здійснює відбір разових проб. Відбір проб здійснюється з контрольного колодязя абонента. Проба для абонентів відбирається за його бажанням. Аналіз цієї проби проводиться абонентом. Абонент може не проводити аналізу проби, погоджуючись з результатами аналізу робочої проби. Разові проби характеризують хімічний склад стічних вод. Виявлені таким чином перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин є підставою для нарахування додаткової плати згідно з цими Правилами.
У випадку перевищення допустимої концентрації (допустима концентрація - встановлений рівень концентрації забруднюючої речовини у стічних водах, які відводяться до міської каналізації) (далі - ДК) при визначенні величини сплати за скидання стічних вод використовується коефіцієнт кратності (далі - Кк), передбачений Правилами №1879.
У випадку, якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності слід визначати за наступною формулою (пункту 7.4 Правил №1879): 
КК= Е(Сфі-ДКі)/ДКі,
Сфі - фактична концентрація в стічних водах Абонента і-тої речовини;
ДКі - допустима концентрація і-тої речовини, яку встановлено Правилами або Умовами на скид для Абонента.
Відповідно до пункту 6.2.17 Правил №1879 у разі виявлення перевищення допустимої концентрації, встановлених правилами приймання: у 14-денний термін з моменту відбору робочої проби стічних вод ДЕН направляє Абоненту лист-повідомлення про перевищення ДК у стічних водах Абонента та результати хімічного аналізу; після визначення обсягів водовідведення Абонента за розрахунковий період, ДЕН направляє Абоненту розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК та відповідний рахунок.
Листом-повідомленням від 07.03.2024 №15/9613-Т відповідача було повідомлено про результати хімічних аналізів стічних вод, які ним скидалися у систему міської каналізації.
Як вказано судом вище, За результатами лабораторних досліджень проб стічних вод, які скидаються з об`єкта, розташованого за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 52, відібраних 04.03.2024 з контрольного колодязя 2/12 ТОВ «ЕЗБК-1», виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин по п`яти компонентам: сухий залишок становить 1486 мг/ дм3 допустима концентрація 1 000 мг/ дм3; фосфати становлять 16,62 мг/ дм3 допустима концентрація 8 мг/ дм3; азот амонійний (амоній-іон) становить 97,25 мг/ дм3 допустима концентрація 20 мг/ дм3; окислюваність (ХСК) становить 1868,0 мгО/дм3, допустима концентрація - 500,0 мгО/ дм3; вміст хлоридів становить 340,4 мг/дм3, допустима концентрація - 240,0 мг/дм3.
Кк = КК сухого залишку (1486 -1000)/1000 + КК фосфатів (16,62 - 8)/8 + КК азоту амонійного (97,25 - 20)/20 + КК окислюваності (ХСК) (1868,0-500,0)/500,0+ Кк хлоридів (340,4 -240,0)/240,0 = 8,58.
Відповідно до пункту 7.5 Правил №1879 плата за скид Абонентом стічних вод з перевищенням ДК, установленим разовим аналізом, стягується за час від попереднього аналізу, проведеного Водоканалом, до моменту зафіксованого порушення, але не більше трьох календарних місяців.
Ця плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Абонентом за цей період з даного об`єкта.
Оскільки попередні відбори проб стічних вод здійснювалися понад три місяці від відбору проби, у якій зафіксовано перевищення ДК, обсяг скинутих стічних вод ТОВ «ЕЗБК-1» вираховується за три попередні місяці, з дати відбору проб стічних вод.
ТОВ «ЕЗБК-1» за 90 днів по дату відбору від 04.03.2024 скинуло стічних вод до міської каналізаційної мережі в обсязі 662,33 куб.м.
Відповідно до пункту 7.2 Правил №1879 при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, що скидаються Абонентами у міську каналізацію, порівняно з встановленими ДК забруднюючих речовин, Абоненти сплачують Водоканалу плату за скид наднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих наднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.
Відтак, плата за скид стічних наднормативних забруднень розраховується за наступною формулою - Плата за скид наднормативних забруднень = Нп * Vпз * Кк, де Нп - норматив плати за очищення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (встановлюється на рівні частки тарифу на послуги водовідведення, яка відповідає вартості очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах, установлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин, відповідно до абз. 2 п. 7.2 Правил № 1879), який становить 59% від затвердженого тарифу на послуги водовідведення.
Vпз - обсяг скинутих наднормативно забруднених стічних вод;
Кк - коефіцієнт кратності. Норматив плати за очищення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень (Нп).
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 № 2842, з 01.01.2022 тариф на послуги водовідведення становить 11,85 грн (без податку на додану вартість) за 1 куб.м. 
Оскільки частка тарифу на послуги водовідведення, яка відповідає вартості очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах, установлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин становить 59% від затвердженого тарифу на послуги водовідведення Нп складає 6,99 грн (без ПДВ) (11,85 грн * 59%).
Обсяг скинутих наднормативно забруднених стічних вод (Vпз): Vпз = 662,33 куб.м. (обсяг скинутих Абонентом стічних вод за 90 днів).
На підтвердження обсягів скинутих відповідачем стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин позивачем надано до суду розрахунок (основні нарахування, перерахунки) обсягів спожитих послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, водовідведення атмосферних опадів та додаткових послуг на об`єктах споживача (детальний) за грудень 2023 року, січень-лютий 2024 року та за березень 2024 року.
При цьому, згідно інформації щодо об`єкта водовідведення з КК 2/12 скидається 83 % стічних вод, на підтвердження чого до матеріалів справи був долучений витяг з паспорту водного господарства.
Кк по колодязю 2/12 = 8,58.
Тож, плата за скид ТОВ «ЕЗБК-1» наднормативно забруднених стічних вод розраховується позивачем за формулою (Нп * Vпз * Кк) та складає: 39 563,82 грн = (6,99*(662,33 * 83%)*8,58) + 20% (ПДВ). Відтак, розмір грошових коштів, з урахуванням коефіцієнту кратності, що підлягають стягненню з відповідача за скид ним стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій, виявлених при відборі проби 04.03.2024 становить 39 563,82 грн.
Суд зазначає, що докази одночасного відібрання проби для абонента (відповідача), а також результати лабораторних досліджень такої проби, здійснених за рахунок відповідача, у матеріалах справи відсутні й відповідачем подані не були.
Відповідно до пункту 6.2.18 Правил № 1879 Абонент зобов`язаний оплатити наданий водоканалом рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень п. 6.2.18 Правил №1879, оскільки відповідач отримав рахунок на оплату за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, суд дійшов висновку про наявність у ТОВ «ЕБЗК-1» обов`язку оплатити його.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи вищевикладене та вимоги Правил № 1879, беручи до уваги, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування результатів лабораторних досліджень проб стічних вод, відібраних на його об`єкті 04.03.2024, як і доказів необґрунтованості нарахованої позивачем суми, а також документів, які свідчать про погашення спірної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 39 563,82 грн, відтак, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
При цьому суд вважає хибними доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідно до пункту 2.1 Правил № 1879 ПрАТ «АК «Київводоканал» має право здійснювати контроль за якістю стічних вод, що надходять від Абонента в систему каналізації м. Києва, а також режимом та обсягом скидання. З аналізу пунктів , 6.2.1, 6.2.15, 7.4, 7.5 Правил № 1879 слідує, що порядок контролю за скиданням стічних вод у систему каналізації м. Києва та нарахування плати за скид понаднормативних забруднень врегульований Правилами № 1879.
Суд відзначає, що підписання представником підприємства документів стосовно відбору проб стічних вод без зауважень та заперечень, підтверджує, що відбір проби було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11.10.2018 у справі № 904/298/18, від 12.06.2019 у справі № 904/3681/18, та від 28.03.2016 у справі № 914/3381/15.
Отже, зазначене вище спростовує твердження відповідача про те, що ПрАТ «АК «Київводоканал» не довело дотримання ним процедури контролю за якістю стічних вод.
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, наведенні норми та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, суд дійшов висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1" про стягнення 39 563,82 грн.
Згідно з приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, 

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1" про стягнення 39 563,82 грн задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1" (18001, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Гоголя, будинок 221, приміщення 42А; код ЄДРПОУ 39955006) на користь Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" (01015, Україна, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 1а; код ЄДРПОУ 03327664) 39 563,82 грн плати за скид ТОВ «ЕЗБК-1» наднормативно забруднених стічних вод та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 16.02.2026.

Суддя В.В. Князьков