Єдиний унікальний номер справи 185/14905/25
Провадження № 1-кп/185/842/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
за участі секретаря      ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025041370002053 від 18 листопада 2025 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має базову середню- технічну освіту, пенсіонерки, вдови, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України,
за участю:
прокурора       ОСОБА_4 
обвинуваченої     ОСОБА_3 
захисника обвинуваченого - адвоката   ОСОБА_5 (дистанційно)

В С Т А Н О В И В :
17 листопада 2025 року о 21 год. 22 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в садовому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом телефонного дзвінка на спецлінію «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області зі свого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», усно повідомила про умисне вбивство свого чоловіка ОСОБА_6 . По приїзду СОГ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено факт вчинення ОСОБА_3 завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство ОСОБА_6 , яке фактично скоєне не було.

Дії  ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.
08 грудня 2025 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією вчиненого нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася визнати її у судовому засіданні.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 
- за ч.1 ст. 383 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1(один) рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаялася. Пояснила суду, що угоду вона уклала добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, просила затвердити зазначену угоду.
Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченою угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3  узгодженої сторонами міри покарання: за ч.1 ст. 383 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1(один) рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3  до набрання вироком законної сили не обирається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 грудня 2025 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1(один) рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3  до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя:           ОСОБА_1