ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/20267/25
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року до 15 грудня 2020 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 15 грудня 2020 року із врахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року із застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.
Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, Позивач проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 і за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 15.12.2020 року Позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація її грошового забезпечення, в тому числі з 01.03.2018 року щомісячно у фіксованій сумі в розмірі 4456,10 грн.
На звернення представника Позивача щодо нарахування та виплати такої індексації Позивач отримала відмову, викладену в листі від 05.08.2025 року, до якого були долучені копії довідок про виплачені Позивачу суми індексація грошового забезпечення за спірний період, копія наказів та інформація про отримане грошове забезпечення за відповідний період. Позивач вважає, що має право на відповідні суми індексації грошового забезпечення.

Ухвалою судді від 25.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив і зазначив, що Позивачу за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року індексація її грошового забезпечення нараховувалася та виплачувалася у повній відповідності до вимог чинного законодавства у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних груп. На думку Відповідача, були відсутні правові підстави для нарахування та виплати Позивачу індексації його грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по березень 2018 року.
27.08.2025 року до суду від представника Відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, так як позовна заява Позивача не підписана.
13.10.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника Відповідача, в яких зазначається, що Позивач в періоди з 15.05.2017 року по 07.10.2018 року та з 07.02.2019 року по 02.01.2020 року перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною. 

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для проведення індексації грошових доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, регулюються правовими нормами Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач в період з 26.08.2015 року по 27.06.2025 року проходила військовому службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Суть спору між сторонами в даній справі в першій частині позовних вимог зведена виключно до наявності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 р.

Суд враховує, що індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону №1282-XII).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (надалі - Порядок № 1078).
Розрахунок самої індексації, оскільки вона покликана захистити доходи населення від інфляції, ґрунтується на індексі споживчих цін (індексі інфляції), який щомісяця публікується Держстатом України.
Доводи Позивача щодо наявності у нього права на індексацію грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 р., узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.
Так, в розумінні вимог Закону №1282-XII та Порядку № 1078 для індексації заробітної плати необхідно визначити два показники: базовий місяць та коефіцієнт індексації.
Базовий місяць - це місяць останнього підвищення окладів.
Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим - до перевищення порогу індексації.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Суд враховує, що до підвищення з 01.01.2018 року схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою КМ України від 7 листопада 2007 р. №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", що набрала чинності з 01.01.2008 року.
Таким чином, в розумінні вимог п.5 Порядку №1078 саме січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення Позивачу за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача при проведенні індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивачу індексація його грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року у відповідних розмірах нараховувалася та виплачувалася, що підтверджується копіями довідок про їх нарахування, які долучені до позову та досліджені судом.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за спірний період із врахуванням вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації 4016,08 грн., як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.
Суд враховує, що індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону №1282-XII). Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (надалі - Порядок № 1078). Розрахунок самої індексації, оскільки вона покликана захистити доходи населення від інфляції, ґрунтується на індексі споживчих цін (індексі інфляції), який щомісяця публікується Держстатом України.
Безспірно, в розумінні вимог Закону №1282-XII та Порядку № 1078 для індексації заробітної плати необхідно визначити два показники: базовий місяць та коефіцієнт індексації. Базовий місяць — це місяць останнього підвищення окладів.
Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим - до перевищення порогу індексації.

Суд погоджується із доводами Позивача, що відповідно до абзацу другого пункту 1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Згідно абзацу другого пункту 5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Суд враховує, що підвищення окладів (посадових та за військовим званням) для військовослужбовців, до яких відносився Позивач, мало місце з 01.03.2018 року згідно постанови КМ України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 року в редакції від 24.02.2018 року, що набрала чинності з 01.03.2018 року.
Таким чином, базовим місяцем для спірного обчислення є березень 2018 року, а розрахунок - з наступного за базовим.
За офіційними даними Державної служби статистики індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, у квітні 2018року - 100,8%, в травні 2018 року - 100,0%, в червні 2018 року - 100,0%, в липні 2018 року - 99,3%, в серпні 2018 року - 100,0%, у вересні 2018 року - 101,9%, в жовтні 2018 року - 101,7%.
Тобто, відповідно до офіційних даних поріг індексації в 103% було перевищено лише в жовтні 2018 року (100,8% х 100,0% х 100,0% х 99,3% х 100,0% х 101,9% х 101,7% та поділити на 100).

Приписами ст.3 Закону №1282-XII прямо зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до вимог пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Враховуючи, що офіційне опублікування індексу споживчих цін, який засвідчив перевищення порогу в 103%, мало місце в листопаді 2018 року, у Позивача право на індексацію його грошового забезпечення виникло в грудні 2018 року.

Позивачем до позову долучено копії довідок на підтвердження проведення індексації грошового забезпечення Позивача за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року та її розміри.
На підтвердження протиправності нарахування такої індексації за вказаний період Позивачем наведено правові висновки Верховного Суду у перелічених постановах у відповідних справах щодо нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців після 01.03.2018 року у "фіксованому розмірі". 
Суд при вирішенні даного спору враховує, що Верховний Суду у постанові від 28.09.2022 року у справі №400/1119/21 прямо зазначив, що Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядок № 1078 у період існування спірних правовідносин (з 01.03.2018 до 01.08.2020) не містили в собі такого поняття як "фіксована сума індексації".
Крім того, Верховний Суду в даній постанові прямо зазначив, що місяцем, в якому офіційно опублікований індекс споживчих цін за жовтень 2018 року є листопад 2018 року, тобто, підвищення заробітної плати військовослужбовця у зв`язку з її індексацією повинно здійснитись у грудні 2018 року.
Безспірно, в даній постанові та в інших постановах Верховного Суду зазначається, що для визначення розмірів індексації грошового забезпечення військовослужбовця (конкретних позивачів у справах) слід враховувати, що у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.

Разом з тим, Позивачем та його представником безпідставно зроблено висновок, що для розрахунку розміру індексації грошового забезпечення саме Позивача слід враховувати величину приросту індексу споживчих цін в розмірі 253,30%.
Позивач та його представник не врахували, що така величина приросту індексу споживчих цін в розмірі 253,30% розрахована з огляду на те, що за офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року поріг індексації перевищував 38 разів. Тобто/ такий розрахунок зроблено за період з січня 2008 року по березень 2018 року.

Разом з тим, як вже зазначалося судом, згідно наказів Військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2015 року №77 та від 27.06.2025 року №184 Позивач проходила військову службу лише з 26.08.2015 року. 
Тобто, поріг індексації споживчих цін, що мав місце до зарахування Позивача на військову службу (в період з січня 2008 року по серпень 2015 року), не підлягає врахуванню для визначення приросту індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення Позивача з 01.03.2018 року.

Інших доводів щодо протиправності дій Військової частини НОМЕР_1 при нарахуванні та виплаті Позивачу індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року до 15 грудня 2020 року в позові не наведено.
Зазначене дає право суду зробити висновок, що індексація грошового забезпечення Позивача за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року була проведена і відповідно виплачена Позивачу.

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів представника Відповідача з приводу наявності підстав для залишення позову без розгляду по причині неналежного підпису позовної заяви представником Позивача за відсутні електронного кабінету у такого представника Позивача.
Представник Відповідача не врахував, що вказана позовна заява містить інформацію про наявність у представника Позивача електронного кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Суд вважає також безпідставними доводи представника Відповідача, що період перебування Позивача (з 15.05.2017 року по 07.10.2018 року та з 07.02.2019 року по 02.01.2020 року) у декретній відпустці по догляду за дитиною впливає на нарахування індексації її грошового забезпечення.
Представник Відповідача не врахував, що період перебування Позивача в декретній відпустці по догляду за дитиною впливає лише на розмір її грошового забезпечення. 
Таким чином, позовні вимоги Позивача є частково обґрунтованими підлягають частковому задоволенню.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) частково задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року без врахування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

02.03.26