ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 р. 	Справа № 520/22342/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, по справі №520/22342/25
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до  Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - позивач-1) ОСОБА_1 (далі - позивач-2) звернулися з позовом до Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича (далі - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича, яка виявилася у неналежному реагуванні на скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 26.06.2025 (вх. № КО-8-8783/1-25);
- зобов`язати Харківського міського голову Терехова Ігоря Олександровича (код ЄДРПОУ: 04059243; адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, б. 7; т. 050-871-74-76, 760-73-69; ел. адреса: kanc@citi.kharkov.ua) розглянути скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 26.06.2025 (вх. № КО-8-8783/1-25) на заступника міського голови з питань цифрової трансформації Кузьміна С.С. і директора Департаменту земельних відносин ОСОБА_3, з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати Харківського міського голову Терехова Ігоря Олександровича надати суду звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича щодо направлення звернення позивачів від 26.06.2025 на розгляд тій же самій посадовій (службовій) особі рішення чи діяння якої оскаржуються.
Зобов`язано Харківського міського голову Терехова Ігоря Олександровича (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61003, код ЄДРПОУ 04059243) розглянути заяву ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) і ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 26.06.2025 (вх. № КО-8-8783/1-25) у спосіб, передбачений Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян», з урахуванням висновків суду у даній справі.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61003, код ЄДРПОУ 04059243) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) і ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) частину судових витрат у розмірі 1695 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) грн. 68 коп. порівну по 847 (вісімсот сорок сім) грн. 84 коп. на кожного.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, неповне з`ясування обставин справи, просив суд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 року скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що звернення позивачів від 26.06.2025 № б/н (вх. № КО-8-8783/1-25 від 26.06.2025) за своїм змістом є заявою (клопотанням), оскільки містить прохання про сприяння реалізації прав територіальної громади та позивачів шляхом призначення службового розслідування, виконання рішення та вжиття інших заходів, але не містить прямої вказівки на конкретне порушення особистих прав позивачів певними діями чи рішеннями посадових осіб та вимоги про поновлення таких прав. Отже, суд першої інстанції помилково кваліфікував це звернення як скаргу та, відповідно, безпідставно застосував до спірних правовідносин частину четверту статті 7 Закону України «Про звернення громадян», яка стосується виключно скарг. Таке неправильне застосування норм матеріального права призвело до необґрунтованого визнання дій Харківського міського голови протиправними та покладення на нього обов`язку повторно розглянути звернення з урахуванням висновків суду. Крім того, відповідач зазначив, що доручення розгляду звернення позивачів від 26.06.2025 № б\н (вх. № КО-8 8783/1-25 від 26.06.2025) Департаменту земельних відносин Харківської міської ради було законним, оскільки звернення стосувалося саме земельних відносин (використання земельної ділянки за адресою Салтівське шосе, 174), що входить до саме компетенції Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, відповідно до Положення про Департамент земельних відносин Харківської міської ради затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» від 09.12.2020 № 7/20, зі змінами. Крім того, відповідач зазначає, що заява позивачів не містить будь-яких фактів про зловживання посадовими особами Харківської міської ради, в тому числі причетності заступника міського голови з питань цифрової трансформації Кузьміна С.С. і директора Департаменту земельних відносин ОСОБА_3 до викладених у заяві питаннях, а тому підстави для передачі звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 26.06.2025 для розгляду іншими виконавчими органами міської ради були відсутні. Твердження про причетність заступника міського голови з питань цифрової трансформації ОСОБА_4 і директора Департаменту земельних відносин ОСОБА_3 до незаконного використання земельної ділянки за адресою: м. Харків, шосе Салтівське, 174 третіми особами та зловживання вказаними посадовими особами своїми правами є виключно домислами позивачів, не заснованими на фактах та будь яких доказах, не мають під собою реального підґрунтя.
Позивачі подали відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому просили у її задоволенні відмовити, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 року залишити без змін.
На підставі положень п.3 ч.1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачі звернулися до відповідача, Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича, із заявою від 26.06.2025, в якій просили:
1.Не доручати розгляд даної скарги заступнику міського голови з питань цифрової трансформації Кузьміну С.С.
2. Призначити службове розслідування щодо неналежного виконання заступником міського голови з питань цифрової трансформації ОСОБА_4 і директором Департаменту земельних відносин ОСОБА_3 службових обов`язків, перевищення службових повноважень, недодержання вимог законодавства (у відповідності до Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950).
3.Виконати в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 в адміністративній справі № 520/36343/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
4. Застосувати засоби реагування щодо вчинення ОСОБА_5 правопорушень земельного законодавства, а саме самовільного:
- зайняття земельної ділянки за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 174, належної Харківській територіальній громаді і встановлення на ній об`єкту підприємницької діяльності;
- влаштування на прилеглій території житлової забудови (Салтівське Шосе 172-176) паркувального майданчика для відвідувачів об`єкту, страхування;
- знищення ґрунтового покриття узбіччя Салтівського шосе з метою перетворення тротуару у проїзну другорядну дорогу.
5. Призначити перевірку на предмет дотримання Комунальним підприємством «Сучасне місто» законодавству при наданні ФОП ОСОБА_5 права на користування територією комунальної власності в межах «червоних ліній» для підприємницької діяльності.
6. Забезпечити наші права бути присутніми при розгляді даної скарги та на ознайомлення з матеріалами перевірки даного і попередніх наших звернень.
Департаментом земельних відносин Харківської міської ради листом від 21.07.2025 № КО-8 8802/1.25-08.31, за підписом директора ОСОБА_3 , позивачам повідомлено, що за дорученням керівництва міської ради Департаментом земельних відносин Харківської міської ради, розглянуто лист від 26.06.2025 № б/н (вх. № КО-8-8783/1-25 від 26.06.2025) щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі № 520/36343/23 та з інших питань. У відповіді по суті порушених питань зазначено, що рішення про проведення службового розслідування приймає орган (посадова особа), якому надано повноваження призначати на посаду та звільняти з посаду особу, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, або керівник органу, підприємства, установи, організації, в якому виявлено порушення (постанова Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950). Разом з цим, за наявною в Департаменті інформацією, станом на день розгляду даної скарги, рішення про проведення службового розслідування щодо посадових осіб Харківської міської ради, зазначених у листі № б/н від 26.06.2025, не приймалося. Щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №520/36343/23, листами Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 23.02.2024 №1220/0/225-24, від 12.04.2024 № КО-8-ЕП-4215/1-24.08-31 повідомлено про виконання наведеного судового рішення. Щодо самовільного зайняття ОСОБА_5 земельної ділянки по Скалтівському шосе, 174 у м. Харкові повідомлено, що за наявною інформацією, між комунальним підприємством «Сучасне місто» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 укладено договір від 21.05.2024 №5394/Т5/24 тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької діяльності. Предметом Договору є надання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 права тимчасової експлуатації (управління) окремим елементом благоустрою площею 8,02 кв.м. поблизу будинку №174 по шосе Салтівському у м. Харкові . Строк дії договору до 16.08.2024 включно. Додатковою угодою до Договору, строк дії Договору продовжено до 16.11.2024 включно. Водночас, 19.12.2024 між КП «Сучасне місто» та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду від 19.12.2024 про припинення дії договору від 21.05.2024 № 5394/Т5/24 тимчасового користування окремим елементом благоустрою. Станом на день надання даної відповіді, окремий елемент благоустрою, площею 8,02 кв.м., розташований поблизу будинку № 174 по шосе Салтівському у м. Харкові , звільнений від тимчасового об`єкту підприємницької діяльності. Щодо влаштування на прилеглій території житлової забудови (Салтівське шосе 172-176) паркувального майданчика та знищення ґрунтового покриття узбіччя Салтівського шосе повідомлено, що листом від 17.03.2025 № КО-8-1057/1-25.08-31 до Головного управління Національної поліції в Харківській області направлено звернення Харківської міської ради, зокрема, щодо вжиття заходів у межах компетенції. Листом від 31.03.2025 №3753/41/14/02-25 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, з метою попередження в майбутньому нецільового використання земельної ділянки по шосе Салтівському біля будинку №174 у м. Харкові, запропоновано вжити заходів щодо відокремлення пішохідних та зелених зон за вказаною адресою від проїзних частин вулично-дорожньої мережі шляхом виконання робіт із відновлення бортового каменю, а також встановлення відповідного обмежувального огородження з дотриманням вимог чинних правил, норм та стандартів. Щодо перевірки господарської діяльності комунального підприємства «СУЧАСНЕ МІСТО» повідомлено, що відповідно до статті 19 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.
Позивачі, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду скарги, звернулися з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в межах спірних правовідносин наявний випадок спрямування звернення позивачів як скарги на розгляд тій же самій посадовій (службовій) особі рішення чи діяння якої оскаржуються.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1996 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР).
Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Положеннями ст. 3 Закону №393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. 
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. 
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. 
Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. 
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Разом з тим, відповідно до ч. ч. 3, 4 наведеної вище статті, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Тобто, звернення громадян мають розглядатися тим органом, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.
Згідно зі ст. 14 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Згідно зі ст. 16 Закону №393/96-ВР, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Так, звернувшись до суду з даним позовом, позивачі вважали, що Харківським міським головою Ігорем Тереховим допущено протиправну бездіяльність в частині реагування на їхню скаргу, яку він доручив розглянути посадовим особам, на дії яких і скаржаться позивачі. 
З матеріалів справи встановлено, що у своїй скарзі від 26.06.2025 року за вх.№КО-8-8783/1-25, адресованій Харківському міському голові Терехову І.О. позивачі просили, зокрема: призначити службове розслідування щодо неналежного виконання заступником міського голови з питань цифрової трансформації ОСОБА_4 і директором Департаменту земельних відносин ОСОБА_3 службових обов`язків, перевищення службових повноважень, недодержання вимог законодавства (у відповідності до Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950).
Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, керівництвом Харківської міської ради надано доручення посадовим особам Харківської міської ради розглянути вказану скаргу.
Відповідь на вказане звернення надано листом Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради від 21.07.2025 № КО-8 8802/1.25-08.31, підписаним директором Департаменту - ОСОБА_3 щодо якого заявники просили призначити службове розслідування.
Отже, звернення позивачів як скарги спрямовано на розгляд тій же самій посадовій (службовій) особі рішення чи діяння якої оскаржуються.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача про направлення звернення позивачів від 26.06.2025 на розгляд тій же самій посадовій (службовій) особі рішення чи діяння якої оскаржуються.
Доводи апеляційної скарги щодо помилкової кваліфікації судом першої інстанції звернення позивачів як скарги та, відповідно, безпідставного застосування до спірних правовідносин частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів вважає помилковим, оскільки за змістом скарги від 26.06.2025 (вх. № КО-8-8783/1-25), позивачі порушують питання, зокрема, стосовно бездіяльності та неправомірних дій ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
Відповідно до положень ст. 3 Закону №393/96-ВР, скарга за своїм змістом є зверненням з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Так, аналіз змісту звернення позивача дає підстави дійти висновку, що в ній наведені доводи щодо незаконних дій та бездіяльності ОСОБА_3 стосовно ненадання відповіді на питання наведені у запитах позивача та неналежного розгляду звернення позивача, у зв`язку з чим позивач і просив призначити та провести службове розслідування.
Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що звернення позивачів від 26.06.2025 № б/н (вх. № КО-8-8783/1-25 від 26.06.2025) за своїм змістом є заявою (клопотанням).
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що розгляд звернень громадян повинен здійснювати орган, до компетенції якого належить вирішення поставлених у зверненні питань, то колегія суддів зауважує наступне.
За приписами наведеної вище частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Наявні матеріали справи свідчать про те, що скарга позивачів від 26.06.2025, яка стосувалася перевірки фактів зазначених у скарзі, була скерована до органу, керівником якого є, зокрема, особа, дії якої оскаржуються.
Тобто, всупереч вимогам чинного законодавства, скарга позивачів від 26.06.2025 протиправно передана на розгляд суб`єкту оскарження - Департаменту земельних відносин Харківської міської ради.
Крім того, Департамент земельних відносин в особі ОСОБА_3 надавши відповідь на скаргу, посилається на пункти 4, 5 Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 № 950 (зі змінами), за змістом яких, рішення про проведення службового розслідування приймає орган (посадова особа), якому (якій) відповідно до законодавства надано повноваження призначати на посаду та звільняти з посади особу, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, або керівник органу, підприємства, установи, організації, в якому (яких) виявлено порушення.
Враховуючи, що вимога позивача у зверненні про проведення службового розслідування, стосується керівника Департаменту земельних відносин, то розгляд вказаного питання належить до повноважень органу, посадовій особі, яким, відповідно до законодавства, надано повноваження призначати та звільняти з посади вказану особу.
Враховуючи наведені обставини, безпідставними є доводи відповідача про те, що директор Департаменту земельних відносин Харківської міської ради правомірно розглянув скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 22.12.2020 року у справі № 826/838/16.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання вказаних дій відповідача протиправними щодо направлення звернення позивачів від 26.06.2025 на розгляд тій же самій посадовій (службовій) особі рішення чи діяння якої оскаржуються, що є підставою для задоволення позову в цій частині.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про зобов`язання Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича розглянути заяву ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 26.06.2025 (вх. № КО-8-8783/1-25) у спосіб, передбачений Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян», з урахуванням висновків суду у даній справі.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 по справі № 520/22342/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова