П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/23917/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А
Суддя-доповідач: Слободонюк М.В. 
16 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Канигіної Т.С.  Кузьмишина В.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплаті з 01.07.2023 року призначеної їй пенсії в повному обсязі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2023 року на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях від 11.09.2025 року №31/35-16-122-2025 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням проведених виплат.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
В подальшому, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено останній строк для усунення недоліків шляхом звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку в частині позовних вимог щодо періоду з 01.07.2023 по 14.04.2025.
В межах наданого строку позивачем подано відповідну заяву.
Втім, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду та позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду в частині позовних вимог за період з 01.07.2023 по 14.04.2025.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою від 27.01.2026, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить її скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою для перерахунку пенсії позивача з 01.07.2023 є довідка про розмір грошового забезпечення, підготовлена та видана Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях від 11.09.2025, яка видана на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 240/7211/25. Натомість відповідно до частини другої статті 51 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином апелянт вважає, що до спірних правовідносин стоки звернення до суду не застосовуються.
Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, виходячи з наступного.
Так, приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Суд зазначив, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, позаяк в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню. Водночас, позивачем не доведено наявності будь-яких перешкод чи поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали своєчасне подання позивачем позову, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, та як наслідок, залишення позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.07.2023 по 14.04.2025 без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У відповідності до ч. 1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 240/7211/25 зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (філія ГСЦ МВС) скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 19 листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку ОСОБА_1 основного розміру пенсії.
На виконання вказаного рішення суду Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях видано на ім`я ОСОБА_2 довідку про розмір грошового забезпечення від 11.09.2025 № 31/35-16-122-2025 станом на 19.11.2019 для перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 
19.09.2025 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 11.09.2025 № 31/35-16-122-2025 з 01.07.2023.
Однак, листом від 30.09.2025 відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку посилаючись на відсутність для його проведення правових підстав.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач 15.10.2025 звернулася до суду з цим позовом. 
Відтак, підставою звернення позивача до суду слугувало непроведення відповідачем перерахунку пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019, виданої на виконання судового рішення, у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення.
Тобто, предметом спору в межах спірних правовідносин є відмова пенсійного органу щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 19.11.2019 на виконання судового рішення, у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до статті 51 Закону № 2262-XII при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Статтею 55 Закону № 2262-XII передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. 
Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбачених цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Ухвалюючи оскаржуване рішення та залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги за період з 01.07.2023 по 14.04.2025 заявлені поза шестимісячним строком, передбаченим статтею 122 КАС України.
Отже, предметом апеляційного перегляду є перевірка дотримання позивачем строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України, та необхідності застосування процесуальних наслідків, передбачених статтею 123 КАС України, у зв`язку з заявленням позовних вимог за період до 14 квітня 2025 року.
Так, оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів апеляційного суду насамперед виходить із правової природи спірних правовідносин та моменту виникнення у відповідача обов`язку здійснити перерахунок пенсії.
Встановлено, що підставою для виникнення у відповідача обов`язку здійснити перерахунок пенсії стала довідка про розмір грошового забезпечення від 11.09.2025 № 31/35-16-122-2025, видана Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 240/7211/25. Зазначена довідка підтверджує складові грошового забезпечення, які підлягають урахуванню при перерахунку пенсії позивача відповідно до статей 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ, а тому з моменту її надходження до органу Пенсійного фонду у відповідача виник обов`язок здійснити відповідний перерахунок пенсії.
Такий перерахунок не поставлений у залежність від звернення пенсіонера та має бути здійснений органами Пенсійного фонду України у силу прямої вказівки закону з моменту настання відповідної підстави.
При цьому видача уповноваженим державним органом довідки про розмір грошового забезпечення у цій категорії справ не створює нового права на перерахунок пенсії, а є лише документальним підтвердженням складових грошового забезпечення, які повинні бути враховані органом Пенсійного фонду України під час реалізації вже існуючого обов`язку з перерахунку пенсії.
Отримання позивачем зазначеної довідки було зумовлене невиконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасного здійснення перерахунку пенсії, у зв`язку з чим позивач був вимушений вчиняти додаткові дії, спрямовані на підтвердження складових грошового забезпечення у належному розмірі та захист свого порушеного права.
Отже, право на перерахунок пенсії позивача виникло в силу закону у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при обчисленні пенсії, підтверджених довідкою станом на 19.11.2019, тоді як сама пенсія позивачу призначена з 07.06.2023 як пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Невиконання відповідачем обов`язку щодо проведення відповідного перерахунку після виникнення підстав для його здійснення свідчить про триваючу протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Як уже наголошувалося апеляційним судом вище, за змістом частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження будь-яким строком.
Зазначена норма є спеціальною щодо загальних процесуальних правил, установлених статтями 122 та 123 КАС України, та спрямована на забезпечення ефективного захисту права особи на належне пенсійне забезпечення у випадках, коли держава або її органи не виконали покладений на них обов`язок щодо своєчасного здійснення перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які підлягають врахуванню при обчисленні та перерахунку пенсії.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року у зразковій справі № 380/19324/23, у якій зазначено, що перерахунок пенсії, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, уповноважених видавати довідки про розмір грошового забезпечення, здійснюється без обмеження строком, а застосування процесуальних строків звернення до суду у таких спорах є неприйнятним.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у цій справі чітко розмежувала:
спори щодо призначення або обчислення пенсії, у яких підлягають застосуванню загальні процесуальні строки, та
спори щодо невиконання державою обов`язку з перерахунку пенсії, коли право особи вже існує, але не реалізоване з вини суб`єкта владних повноважень.
У справах останньої категорії звернення особи до суду є способом відновлення порушеного триваючого права, а не оскарженням разового управлінського рішення, що виключає можливість застосування шестимісячного строку, передбаченого статтею 122 КАС України.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що застосування процесуальних строків звернення до суду у спорах щодо перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення відповідних категорій осіб, зокрема внаслідок зміни складових грошового забезпечення, суперечило б прямій нормі частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII.
Колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини регулюються Законом № 2262-XII, який містить спеціальне правове регулювання, зокрема частину третю статті 51, що прямо передбачає у випадку зміни складових грошового забезпечення, обов`язок держави здійснити перерахунок пенсії з моменту виникнення відповідних законодавчих підстав незалежно від звернення пенсіонера. Такий обов`язок має імперативний характер і, у разі його невиконання з вини органів Пенсійного фонду України, виключає можливість обмеження реалізації права на перерахунок пенсії процесуальними строками звернення до суду.
У справі, що розглядається, право на перерахунок пенсії виникло автоматично з моменту зміни складових грошового забезпечення та покладало на відповідача обов`язок здійснити відповідний перерахунок незалежно від звернення особи, що виключає застосування суб`єктивного критерію "особа дізналася про порушення права" як підстави для початку перебігу процесуального строку. Наведене свідчить про відсутність в межах спірних правовідносин підстав для застосування наслідків, передбачених статтею 123 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 лютого 2026 року у справі №560/17663/21, від 11 лютого 2026 року у справі №380/752/25, від 10 лютого 2026 року у справі №560/16024/24, від 06 лютого 2026 року у справі №560/11982/24 та інших, правові висновки яких колегія суддів враховує при розгляді цієї справи відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду та залишення позовної заяви в частині без розгляду є помилковим, який ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції від 27 січня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Канигіна Т.С.    Кузьмишин В.М.