Справа № 459/4498/25 
Провадження № 2/459/1513/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
18 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області 
в складі: головуючого-судді   Жураковського А.І.
з участю секретаря судового засідання  Ганас К.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами спрощеного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №ПКК/89866/1 від 16.05.2024 у розмірі 103 926,49 грн.
Позов обгрунтовано тим, що 16.05.2024 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ПКК/89866/1, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до п.2.1 кредитного договору банк видав відповідачу кредит в сумі 95 998,31 грн. на строк до 15 травня 2029 року на цілі, визначені в п.2.4 кредитного договору. Процентна ставка за користування кредитом становить 30% річних. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, а позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Натомість, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, що обумовило виникнення заборгованості яка станом на 11.12.2025 в розмірі 103926,49 грн, з яких: 86194,90 грн прострочена заборгованість за основним боргом, 17731,59 грн прострочені проценти за основним боргом. З огляду на викладене, просив стягнути із відповідача на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
07.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
09.02.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача.
13.03.2026 учасники справи не з`явилися у судове засідання. 
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що підтримує позовні вимоги.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).
Судом встановлено, що 16 травня 2024 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , як позичальником, укладений кредитний договір № ПКК/89866/1 із наступними умовами кредитування: 1) сума та валюта кредиту – 95 998,31 грн. (п.2.1 Договору); 2) дата видачі кредиту – 16 травня 2024 року (п.2.2 Договору); 3) строк (термін) кредитування: 60 місяців терміном до 15 травня 2029 року (п.2.3 Договору); 4) позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: видача реструктуризаційного кредиту на погашення кредитної заборгованості позичальника перед АТ «КредоБанк» по кредитному договору № ПКК/89866/1 від 26 травня 2021 року на суму 95 998,31 грн., позичковий рахунок для обліку виданих кредитних коштів № НОМЕР_1 , поточний рахунок для видачі та обслуговування кредиту № НОМЕР_2 (п.2.4, 2.5, 2.6 Договору); 5) строки (терміни) сплати позичальником щомісячного платежу: з 09 по 16 число кожного місяця включно, перший щомісячний платіж має бути сплачений не пізніше 16.06.2024 (п.2.9 Договору); 6) за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою - 30% річних (п.4.1 Договору); 7) проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною в п.4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору (п.4.2 Договору) (а.с.9-16).
Згідно з поданою до АТ «КредоБанк» заявою на отримання кредитного траншу, відповідач ОСОБА_1 прохав видати кредитні кошти в сумі 95998,31 грн. шляхом їх переказу на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № ПКК /89866/1 від 26 травня 2021 року (а.с.20).
16 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання паспорту споживчого кредиту підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, що були надані йому до укладення договору про споживчий кредит (а.с.18-19).
Згідно з графіком платежів за кредитним договором №ПКК/89866/1 від 16 травня 2024 року (додаток №1 до кредитного договору №ПКК/89866/1 від 16 травня 2024 року) та розрахунку сукупної вартості кредиту відповідач ОСОБА_1 мав здійснювати погашення основної суми кредиту та відсотків за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів (59 платежів) у розмірі по 3 133,00 грн. та за останній (60-ий) в сумі 3 135,40 грн. (а.с.15-16).
Судом встановлено, що 16 травня 2024 року АТ «Кредобанк» на виконання умов п.2.4 договору було здійснено перерахунок коштів в сумі 95998,31 грн. на погашення кредитної заборгованості згідно договору №ПКК/89866/1 від 26 травня 2021 року, що підтверджується копією меморіального ордеру №23959407 від 16 травня 2024 року (а.с.23).
Отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 95998,31 грн. шляхом їх перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_2 згідно з п.2.6 Договору, а також часткове внесення ним грошових коштів на погашення кредиту підтверджується виписками по його особовим рахункам за період з 16 травня 2024 року по 11 грудня 2025 року (а.с.24-75).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №ПКК/89866/1 від 16 травня 2024 року, станом на 11 грудня 2025 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 103926,49 грн, з яких: 86194,90 грн сума заборгованості за кредитом, 17731,59 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.22).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства..
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.2 с.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач АТ «Кредобанк» згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору від 16 травня 2024 року виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти шляхом перерахування їх на визначений в договорі поточний рахунок для видачі та обслуговування кредиту. Натомість, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував належним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між ним та банком договором згідно з графіком платежів. 
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №ПКК/89866/1 від 16 травня 2024 року, станом на 11 грудня 2025 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 103926,49 грн, з яких: 86194,90 грн сума заборгованості за кредитом, 17731,59 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідачем не спростовано факт наявності заборгованості в розмірі 103926,49 грн, про які заявлено Банком у позовній заяві. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача спірної суми коштів, а отже, про задоволення позову.
Враховуючи задоволення позову суд, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 028,00 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:  
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (ЄДРПОУ 09807862, вул.Сахарова, 78, м.Львів) заборгованість за кредитним договором №ПКК/89866/1 від 16 травня 2024 року у розмірі 103926,49 грн, з яких: 86194,90 грн сума заборгованості за кредитом, 17731,59 грн сума заборгованості за відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 3 028,00 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  
Повне рішення складено 18.03.2026 року.

Суддя: А. І. Жураковський