Справа № 752/29858/25 
Провадження № 2/752/3002/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря -  Касаткіної А.В.., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кеуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про захист прав споживача, суд
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом і просить:
- визнати, що договір КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, опублікований у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №99 (4695) від 14 липня 2015 року, не відповідає вимогам законодавства до інформації про продукцію;
- визнати, що застосуванням у правовідносинах з ним за місцем його проживання зазначеного в пункті 1 договору, відповідач порушив його право на інформацію про продукцію, передбачену законодавством.
Посилається в позові на те, що він є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , які надаються відповідачем на підставі р ішення Київради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-космунальним господарством м.Києва» і договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, опублікованому в газеті Київської міської ради «Хрещатик» №99 (4695) від 14 липня 2015 року.
Ззаначений договір не відповідає вимогам Закону України» Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на дату його опублікування.
В договорі відсутні істотні умови, а саме: найменування сторін, предмет договору, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з них, порядок перерахунку розміру плати в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, права та обов`язки сторін, порядок контролю та звіту сторін, порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг, визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг, порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень, умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, зняття показників, порядок здійснення ремонту, дата і місце укладення договору.
Із 18 обов`язкових умов договору відповідач врахував лише 6.
Їх неврахування є порушення вимог частини 1 статті 639 ЦК України та пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України « Про захист прав споживачів», оскільки відсутність у договорі його істотних умов не дозволяє споживачам зрозуміти, за які саме послуги і якої якості вони сплачують.
Виходячи з цього, просить задовольнити позов. 
Позов був зареєстрований судом 05 грудня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України був визначений склад суду.
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.
Відповідно до статті 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву.
22 грудня 2025 року відповідач подав відзив, яким проти позову заперечує.
Посилається на те, що в договорі наявні всі його істотні умови та чітко визначено перелік керуючих компаній виконавців послуг, у тому числі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва».
Договір є публічним договором відповідно до вимог статті 634 ЦК України, а тому в ньому відсутнє найменування позивача.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 Закону України « Про житлово-комунальні послугим» договір підготовлений виконавцем на підставі типового договору, форма та зміст якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України №529 від 20 травня 2009 року.
Позивач не скористався правом укладення договору та не відмовився від його укладення, не заявив про незгоду з ним, а тому, відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вважається таким, що прийняв його умови.
Предмет договору визначено в пункті 2.1, а пунктом 2.2. передбачено порядок надання послуг.
Примірний перелік послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій затверджено наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №150 від 10 серпня 2004 року.
З 01 липня 2014 року застосовувався тариф, затверджений розпорядженням КМДА №668 від 06 червня 2017 року.
Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, струткруру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обгрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіральньих громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунальних послуг, визначено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комнального господарства України.
Розпорядженням КМДА №668 від 06 червня 2017 року встановлена ціна за метр квадратний по всіх будинках, що знаходяться на обслуговував нні КП.
Порядок оплати за спожиті послугим визанчено пунктом 3 договору, права та обов`язки сторін пунктами 4.1 та 4.2, а права виконавця пунктами 4.3 та 4.4. договору.
Порядок контролю та звіту сторін визначено пунктом 4.1, а щодо визначення точок розподілу, умови доступу до квартири для усунення аварій визначено пунктом 4.2 договору.
Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 07 лютого 2025 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у Голосіївському р-ні м.Києва» 12 лютого 2025 року між Гролосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» укладено договір №692 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком і саме на підставі цього договору на даний час надаються послуги в будинку.
Просить у позові відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
Статтею 7 цього Закону визначені права і обов`язки споживача (індивідуального споживача), зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплата наданих житлово-комунальних послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Крім того, відповідно частин 1 та 2 статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» № 1060 від 03 грудня 2020року до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування або на веб-сайті виконавця послуги споживач не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень до нього і при цьому виконавець не припинив надання комунальної послуги споживачу, договір вважається укладеним.
Публічний договір - це договір зі споживачем на надання йому будь-якої послуги, а публічність дає право на укладання цього договору відразу з усіма споживачами конкретної послуги без підписання письмового примірника сторонами.
Така форма укладання публічного договору передбачена статтями 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Судом встановлено, що позивач на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29 квітня 2002 року є власником квартири АДРЕСА_2 та споживачем комунальних послуг відповідача.
Рішенням Київської міської ради № 270/270 від 09 жовтня 2014 року «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» змінено виконавців послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 
Рішення було опубліковано в газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99 (4695) від 14 липня 2015 року, в якій містилася інформація про нового виконавця послуг - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та доведено до відома споживачів проект публічного договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Такий договір у розумінні статті 634 ЦК України є договором приєднання.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно із типовим договором.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 20 Закону (у редакції Закону № 1875-IV ) споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Аналогічна норма міститься в частині 1 статті 12 Закону ( в редакції Закону № 2189-VIII ). 
Судом встановлено та не спростовується позивачем, своїм правом на укладення індивідуального договору він не скористався, за укладенням договору до відповідача не звертався.
За змістом пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону № 1875-IV) виконавець зобов`язаний підготовувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Форма та зміст типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджена постановою Кабінету Міністрів України №529 від 20 транвя 2009 року.
Публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складено відповідачем та опубліковано в газеті Київської міської ради «Хрещатик» №99 (4695) від 14 липня 2015 року.
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Частиною 5 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону № 1875-IV ) встановлено, що процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
Відповідно до частини 2 статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Перелік істотних умов договору приведено в частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 1875-IV).
Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є:
1) найменування сторін;
2) предмет договору;
3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг;
4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги;
5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості;
6) права та обов`язки сторін;
7) порядок контролю та звіту сторін;
8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг;
9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу;
10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту);
11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку;
12) порядок здійснення ремонту;
13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору;
14) порядок вирішення спорів;
15) перелік форс-мажорних обставин;
16) строк дії договору;
17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору;
18) дата і місце укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України « По захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».
Публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, опублікований в газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99 (4695) від 14 липня 2015 року, відповідає вимогам закону, приведеним вище.
Істотні умови договору, які є обов`язковими при укладенні і які позивач ввважає відсутніми, були відображені чітко та зрозуміло в змісті договору, доступному для споживача.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. 
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Слід зазначити, що розпорядженням Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 07 лютого 2025 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у Голосіївському р-ні м.Києва» КП КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» призначена управителем та надає послуги з управління багатоквартирним будинком за місцем проживання позивача на підставі укладеного 12 лютого 2025 року договору між Голосіївською районної в м.Києві державною адміністрацією та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». 
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Звертаючись до суду, позивач, як на невідповідність договору вимогам закону, цитує лише викладені в статті 26 Закону України « Про захист прав споживачів» істотні умови.
В той же час, як саме вказаний договір порушує його права, як споживача, і в якій саме частині він не відповідає вимогам законодавства в частині інформації про продукцію, не зазначено.
Відповідно до статей 633, 634 ЦК України та статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 1875-IV ) оспорюваний позивачем договір оприлюднений у визначеному законом порядку, є публічним договором приєднання. 
Його умови є однаковими для всіх споживачів і не потребують індивідуального підписання кожним мешканцем будинку, як не потребують і зазначення прізвища споживача.
Всі істотні умови договору, передбачені законом, врегульовані даним договором та відповідають вимогам статті 26 Закону України « Про житлово-комунальні послуги».
Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем заявлених вимог та відсутності підстав для їх задоволення.
Суд при цьому також враховує, що відповідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
З урахуванням приведеного, відсутності доказів приведним у позові обставинам, підстави для задоволення позову відсутні. 
Керуючись статтями 11, 15, 16, 204, 205, 319, 322, 633, 634, 641, 642 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В:
В позові  ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Кеуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про захист прав споживача відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя К.В. Машкевич