Справа № 438/91/26 
Провадження 2/438/209/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

03 березня 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області
у складі судді Дудар О.В., 
за участю секретаря Валькович Г.К., 
розглянувши у відкритому судовому засіданніу порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач та третя особа є його рідними батьками, шлюб між якими розірвано в судовому порядку4 травня 2020 року. До повноліття його батько ОСОБА_2 сплачував алменти ти на користь його матері ОСОБА_3 на його утримання, а також на утримання його брата.Після досягнення ним повноліття батько не надає коштів на його утримання, хоча знає, що позивач не працює, оскільки з навчається 1 вересня 2025року навчається на 1-му курсі освітнього рівня «Бакалавр» денної форми навчання Інституту ПСТА Національного університету «Львівська політехніка». У зв`язку з навчанням позивач вимушений купляти підручники та спеціальну літературу, витрачати кошти на проїзд до навчального закладу, оплату за проживання у гуртожитку, а також на харчування та одяг, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батька ка період свого навчання. Враховуючи наведене, просить ухвалити рішення, яким стягувати відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2026 року вказана позовна заява (справа № 438/91/26) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В.
Ухвалою судді від 29 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 12 лютого 2026 року.
У судове засідання позивач не з`явився. До позовної заяви додав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі.
24 лютого 2026 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі , проти задоволення позовних вимог не заперечує. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 3 березня 2026 року подала заяву про розгляд справи без її участі. 
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до частухового задоволення, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, 12 лютого 2008, актовий запис №49.
Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 4 травня 2020 року у справі № 438/143/20 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно з копією постанови про виконавче провадження від 17 березня 2020 року ВП № НОМЕР_4, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31 січня 2020 року і до досягнення повноліття. 
ОСОБА_1 навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» на першому курсі денної форми навчання рівня вищої освіти бакалавр факультету «Комп`ютерна інженерія» та закінчує навчання в червні 2029 року, що підтверджується довідкою від 13 січня 2026 року № 825814
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до довідки про доходи, виданої Національним університетом «Львівська політехніка» від 19 січня 2026 року № 65, позивач у період з вересня по грудень 2025 року доходів не отримував. 
Відповідно до частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З аналізу наведених норми вбачається, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання настає за наступних умов: дитина досягла повноліття, але їй ще не виповнилось 23 років; дитина навчається і саме у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги; платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу; право позивача на звернення до суду з відповідним позовом обумовлене проживанням разом із ним дитини, яка продовжує навчання.
Згідно з частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду від 6 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу».
Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 5 червня 2019 року по справі № 754/866/18.
Частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. 
Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Оскільки судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_1 навчається на денній формі, що підтверджується належними доказами, він позбавлений можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно, а отже потребує матеріальної допомоги батьків.
Ураховуючи викладене вище, та заяву відповідача, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки на час навчання, 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з дати подачі позову підлягає задоволенню.
Доказів неможливості надання матеріальної допомоги позивачу стороною відповідача суду надано не було.
Відповідно частини 1 пункту 1 статті 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.
У відповідності статті 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору у розмірі 1331,20 грн від якого був звільнений позивач при подачі позову покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 265, 268, 274, 354 ЦПК України, статтями 199, 200 СК України, суд,-
ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання - задовольнити. 
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно до закінчення навчання 30 червня 2029 року, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з дати подання позову - 27 січня 2026 року.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_2 );
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 (останнє відоме місце реєстрації:  АДРЕСА_2 );
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ).

Суддя            Олена ДУДАР