Справа №487/3869/25
Провадження №3/487/9/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2025 ЕПР1 №334598, 18.05.2025 о 20:45 год. в м. Миколаєві по вул. Лазурна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестора Драгер та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
27.10.2025 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП, вину не визнав, посилаючись на та, що він не керував транспортним засобом у момент зазначений у протоколі та факт керування не зафіксовано правниками поліції, свідки його керування відсутні, протокол він не підписував, не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, просив розглянути справу за його відсутністю. 
09.12.2025 і 17.02.2026 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, вину не визнав, з аналогічних підстав, зазначених у клопотанні від 27.10.2025, просив розглянути справу за його відсутністю. 
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Адвокат Ванжула Я.В. повідомив, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та на теперішній час після поранення перебуває на лікуванні. 
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В судове засідання викликався, але не з`явився свідок ОСОБА_3 .
Дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до наступного: 
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа, яка керує транспортним засобом, яка відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс» проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізував своє право володіння автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок №1103).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4 Інструкції №1452).
Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція №1395) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 розділу Х Інструкції №1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з Порядком, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2025 серії ЕПР1 №334598, 18.05.2025 о 20:45 год. в м. Миколаєві по вул. Лазурна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестора Драгер та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. 
Таким чином, складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення, є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є належним та допустимим доказом у справі. 
Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.05.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 18.05.2025, диск з відеозаписом з бодікамери від 18.05.2025, письмові пояснення свідка ОСОБА_3 .
Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції від 18.05.2025, вбачається, що 18.05.2025 о 20:56 год. працівники поліції підходять до автомобіля Opel д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, який стоїть припаркованим біля кафе «Французький млин» біля якого знаходиться чоловік та розкидані речі, чоловік повідомляє, що він військовий, пробив колесо та міняє на запаску. Також зазначив, що він випивши, але випив на місці, питає поліцію хто їх викликав, оскільки він нічого не зробив, нікого не збив та просить працівників поліції поїхати, при цьому поводиться агресивно, висловлюється нецензурною лайкою, поведінка не відповідає обстановці. Працівники поліції встановлюють особу - ОСОБА_1 . Після чого працівник поліції телефонує чоловіку на ім`я ОСОБА_4 запитує чи зможе він надати письмові пояснення щодо керування транспортним та чи бачив він як трапилась подія. ОСОБА_1 зазначає, що правопорушення він не вчиняв, тому не розуміє, що від нього хочуть. Працівники поліції повідомляють, що зі слів свідків події ОСОБА_5 здійснив наїзд на бордюр, пробив колесо, після чого вийшов з автомобіля та впав на проїзну частину дороги, після чого свідки повідомили про це патрульним. В процесі спілкування ОСОБА_1 також зазначає, що він керував транспортним засобом випадково наїхав на бордюр, у зв`язку з чим пошкодив колесо, не заперечує, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому зазначає, що він стоїть на місці, не керує автомобілем. Після чого працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі у лікаря-нарколога, оскіль у нього є ознаки алкогольного спяніння, але ОСОБА_1 відмовляється, йому роз`яснюють його права за ст. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП та повідомляють, що відносно нього буде складено протокол за ст.. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР. Працівник поліції складає протокол, в якому ОСОБА_1 відмовляється поставити свій підпис, надати пояснення та отримати копію, водія відсторонено від керування. 
Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів відеозапису керування, зазначаю наступне.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Посилання ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, автомобіль стояв в нерухомому стані та будь-яких функцій водія останній не здійснював, спростовується його поясненнями, на відеозапису з бодікамери правника поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пояснив, що він керував транспортним засобом випадково наїхав на бордюр, у зв`язку з чим пошкодив колесо, тому припаркувався та хотів замінити колесо, також не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
При цьому, суд бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 18.05.2025, згідно яких 18.05.2025 приблизно о 20:45 год. він побачив як рухається автомобіль синього кольору за адресою: вул. Лазурна, 4а в бік «Таврії» та на повороті біля будинку №40 по вул. Лазурна врізався о бардюрний камінь переднім колесом, після чого від`їхав та припар кувався біля кафе «Французький млин» за адресою: м. Миколаїв вул. Лазурна, 2-а. Також він побачив як водій агресивно відкривав двері та почав викидати речі з багажнику та салону автомобіля, у нього була порушена координація рухів, не міг тримати рівновагу та декілька разів впав. Вважає, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння та є військовослужбовцем. 
Крім того, відеофіксація моменту керування транспортним засобом та його зупинки при складанні протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим доказом його вчинення, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.
Більш того, норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (ст.251 КУпАП).
Отже, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі, а твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, розцінюю, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Отже, протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395.
Наведені докази і переглянутий відеозапис узгоджуються із змістом протоколу та не суперечать між собою.
Таким чином, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення положень ст. 256 КУпАП та Інструкції, судом не встановлено.
Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне, враховую, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення дорожнього руху та є небезпечним як для самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і для інших учасників дорожнього руху, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом, підтверджена в повному обсязі.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням скоєного, враховуючи особу ОСОБА_1 та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: Миколаїв.ГУК/Микол.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA698999980313030106000014480, Код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1   судовий збір у розмірі 665,60 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) в дохід держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106). 
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя С.М. Афоніна