Справа № 486/381/26
Провадження № 2/486/910/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
14 квітня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №932814278 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач добровільно, без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Згідно з договором передбачено, що позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вся інформація надана кредитодавцю, в тому числі під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною. Банк 06.12.2023 ініціював переказ коштів в розмірі 13000,00 грн. безготівковим зарахуванням через банк провайдер на платіжну картку №5167-80хх-хххх-1068, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. У свою чергу, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, однак всупереч умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 60660,60 грн., яка складається з: 13000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 47660,60 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач також зазначив, що 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №932814278 від 06.12.2023. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» (позивачем) було укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» (позивача) перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №932814278 від 06.12.2023. 
Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 12.03.2026 відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в позові клопотав про розгляд справи без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений через систему "Електронний суд". Відповідач відзив на позовну заяву не надав. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та заперечень, а також на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків. 
З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №932814278 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно, без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. 
Зазначений кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора SPNG, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. 
За умовами кредитного договору кредитодавець надає 06.12.2023 позичальнику перший транш в сумі 13000,00 грн., які перераховуються на рахунок позичальника з використанням платіжної картки №51678-80хх-хххх-1068, та надаються до 05.01.2024; мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів. 
За умовами п. 8.2. договору процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.
Пунктом 8.3. визначено, що протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі Кредиту до 05.01.2024 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 146,00 (сто сорок шість) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,40 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка); у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 05.01.2024 р. проценти нараховуються за ставкою 567,08 (п`ятсот шістдесят сім цілих вісім сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,55 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Індивідуальна процента ставка).
Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (п. 8.4. договору).
Відповідно до довідки директора ТОВ «Маннівео швидка фінансова допомога» вбачається, що 06.12.2023 через індентифікатор платіжної інструкції було здійснено транзакцію на карту АТ “Державний ощадний банк України” №51678-80хх-хххх-1068 в сумі 13000,00 грн. 
Відповідно до виписки, наданої АТ «Державний ощадний банк України» 06.12.2023 на платіжну картку, емітовану на ім`я ОСОБА_1 , було зараховано кошти у сумі 13000,00 грн. 
Згідно з випискою з особового рахунку від 06.12.2023 у ОСОБА_1 за період з 08.07.2025 по 31.07.2025 наявна заборгованість у сумі 60660,60 грн., яка складається: 13000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 47660,60 грн. прострочена заборгованість за процентами, що також підтверджується детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем. 
Згідно з ч. 1 ст.626?ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частина 1 ст.?627?ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.?207?ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Згідно з ч. 2 ст.?639?ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
З матеріалів справи вбачається, що учасники кредитних правовідносин з дотриманням положень ст.?11?Закону України?«Про електронну?комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили в ньому усі істотні умови, та відповідно до ст.?12?Закону України?«Про електронну?комерцію» позичальник підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином відповідач набув статусу, прав та обов`язків позичальника в кредитних правовідносинах. 
Відповідно до ст.?1054?ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. 
Згідно зі ст.?629?ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050?ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.?512?ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно з ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082?ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). 
28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №270 від 06.02.2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №932814278 від 06.12.2023. 
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №932814278від 06.12.2023.
08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» (позивачем) було укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» (позивача) перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №932814278 від 06.12.2023 в сумі 60660,60 грн. 
Даний факт підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 та платіжною інструкцією №297 від 17.07.2025, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу.
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі визначеному договором, проте, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим за тілом кредиту має заборгованість у розмірі 13000 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, на момент подання позовної заяви у відповідача крім тіла кредиту наявна заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 47660,60 грн.
Відповідачем розмір заборгованості не спростовано, контр розрахунок заборгованості не надав, отже, суд дійшов до висновку про доведеність позивачем позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.
Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 та ч.ч. 1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. 
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію Договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», копію Додаткової угоди №25770749436 до Договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 року, копію Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 22.08.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до вимог ст.?141?ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 2662,40 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81,258, 259, 263,265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, юридична адреса: 02090, м.Київ, вул.Поправки Юрія, буд.6, кабінет 13) заборгованість за кредитним договором №932814278від 06.12.2023 у розмірі 60660 (шістдесят тисяч шістсот шістдесят) гривень 60 копійок, яка складається з: 13000,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 47660,60 грн. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, юридична адреса: 02090, м.Київ, вул.Поправки Юрія, буд.6, кабінет 13) 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.О. Волощук