ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р. справа № 640/34725/21
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить суд визнати протиправним та скасувати постанову №244763 від 03.08.2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою відповідачем протиправно та в порушення вимог чинного законодавства притягнуто позивача до відповідальності, оскільки складання документів, які стали підставою для притягнення до відповідальності, здійснювалось однією посадовою особою без залучення органів Національної поліції. Також у винесених документах не зазначено яким саме обладнанням проведено зважування транспортного засобу, а саме зважування проведено без затвердженої спеціальної методики. Зазначено, що відповідно до Правил дорожнього руху фактично допустима повна маса транспортного засобу 40 т, а згідно квитанції вага склала 40,46 т, тобто в межах похибки 2%, а тому не перевищувала норму допустимої максимальної ваги. При цьому відсутні документи на пристрій, яким проводилося зважування транспортного засобу, що позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/34725/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.
Вказаною ухвалою визначено, що справа розглядатиметься без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, судову справу №640/34725/21 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
В Івано-Франківському окружному адміністративному суді справа №640/34725/21 зареєстрована 18.03.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025, справу №640/34725/21 передано судді Шумею М.В.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/34725/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.
Розгляд справи ухвалено розпочати з початку та здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
09.04.2025 року від відповідача до суду надійшло клопотання, згідно якого просив враховувати доводи та заперечення наведені у раніше поданому відзив на позовну заяву. Зазначає, що під час перевірки позивача встановлено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме встановлено перевантаження на строєну вісь – 23,14 т при допустимих 22 т, що становило 5,2%, тобто перевищення вагових параметрів становило від 5% до 10%, що відповідає абз. 14 ч.1, ст. 60 Закону № 54-ІХ. Посилання на те, що перевірка протиправно проведена однією посадовою особою є безпідставними, оскільки згідно пункту 16 Порядку 1567 така перевірка може здійснюватися одноособово. Вказав, що пунктом 22.5 Правил Дорожнього руху встановлено обмеження також на вісь вантажного транспорту, а не тільки на його масу в цілому. Окрім цього ваговий комплекс, яким проводилось зважування мав відповідні документи та був повірений, а окремі недоліки у заповненні документів не достатньою підставою вважати результати здійснення габаритно-вагового контролю неправомірними. Відтак оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством України. Просили в задоволенні позову відмовити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідно до направлення на рейдову перевірку №002267 від 16.06.2021 року Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, направлено працівників для проведення перевірки з 16.06.2021 року по 20.06.2021 року.
14.06.2021 року посадовою особою відповідача складено акт №285676 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого водієм ОСОБА_1 на автодорозі М-12 «Стрий-Знам`янка» на автомобілі MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віталмар Транс", порушено вимоги абз. 14 ч.1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” – перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 відсотків, але не більше 10 відсотків при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
Також посадовою особою 14.06.2021 року складено довідку №0053807 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0064307 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до яких загальна маса становить 40,46 т при допустимій 40 т, навантаження на строєну вісь складає 23,14 т, при допустимій 22 т.
Вказане також підтверджується чеком зважування транспортного засобу від 14.06.2021 року.
03.08.2021 року начальником Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову №244763 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ "Віталмар Транс" в розмірі 8500 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 відсотків, але не більше 10 відсотків при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачене абз. 14 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Закон України «Про автомобільний транспорт» регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до ст. 1 Закону, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; 
послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
Відповідно до ч. 11 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).
Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно п. 15 Порядку 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення вантажів.
Відповідно до ст. 48 Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: 
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; 
для водія – посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у ст. 48 Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Згідно статті 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично - дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).
Пунктом 3 цього Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
За змістом пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно із п. 18 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п. 21 Порядку № 879).
Судом встановлено, що під час проведення відповідачем 14.06.2021 габаритно-вагового контролю виявлено, що водієм ОСОБА_1 на автодорозі М-12 «Стрий-Знам`янка» на автомобілі MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 , під час перевезення вантажу допустив перевищення нормативних вагових параметрів, а саме: навантаження на строєну вісь склало 23,14 т., при допустимій 22 т. Отже перевищення на строєну вісь становило 1,14 т. від нормативу, тобто на 5,2%, тим само ним порушено вимоги абз. 14 ч.1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” – перевезення вантажу з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 відсотків, але не більше 10 відсотків при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Підставою для складання акту №№285676 від 14.06.2021 було зважування транспортного засобу позивача згідно з чеком зважування від 14.06.2021 та за результатами якого складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів 
Відповідно до інформації з чеку зважування перевищення нормативних вагових параметрів встановлено, зокрема: 23,14 т на строєну вість при нормативно-допустимій 22 т; загальна вага транспортного засобу склала 40,46 т при допустимій 40 т.
Так відповідачем встановлено, що перевищення вагових параметрів на строєну вісь становило 5,2%.
Щодо посилання позивача на те, що ним фактично не перевищено гранично допустиму масу повного транспортного засобу 40 т, з урахуванням похибки 2%, оскільки згідно квитанції вага склала 40,46 т, суд зазначає, що пунктом 22.5 Правил Дорожнього руху окрім граничної допустимої ваги транспортного засобу також встановлено максимально допустиме навантаження на вісь такого транспортного засобу, перевищення якого також є порушенням.
Відтак відповідачем було встановлено порушення саме за перевищення вагового параметру на строєну вісь, що згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху становить 22 т, а не перевищення фактичної маси вантажного транспортного засобу.
Відтак посилання позивача на те, що оскільки загальна маса транспортного засобу не перевищує вагові параметри (з урахуванням похибки у 2%), то відповідачем протиправно притягнено його до відповідальності, є безпідставними.
Таким чином, наявними у матеріалах справи документами підтверджено, що навантаження на строєну вісь перевищує встановлені нормативи, що є порушенням вагових параметрів.
Щодо посилання позивача на те, що згідно настанови з експлуатації ваг автомобільних, якими проводилось зважування, максимальна допустима вага їх зважування складає 20 т, а за результатами здійснення габаритно-вагового контрою загальна маса авто склала 40,46 т, тобто на 100% більше ніж встановлено виробником ваг для максимального зважування вантажу, то, відповідно таке зважування не можна вважати коректним суд зазначає наступне.
Відповідно до чеку зважування проводилося вимірювання у русі (швидкість 3 км) кожної вісі вантажного автомобіля окремо: вісь 1 – 7220 кг, вісь 2 – 10100 кг, вісь 3 – 7480 кг, вісь 4 – 7850 кг, вісь 5 – 7810 кг. Надалі вага всіх осей авто була додана та загальна сума склала 40 460 кг.
Відтак загальна маса авто визначалася шляхом додавання маси всіх осей, а не авто в цілому, а тому посилання позивача на невідповідність показників зважування є безпідставними.
Не надано позивачем також жодних доказів на підтвердження того, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю не стояв на твердому покритті чи деформацію такого покриття, що вплинуло на точність зважування транспортного засобу позивача. При цьому попередня перевірка стану майданчика проводилася менше ніж за рік до зважування транспортного засобу позивача. 
Згідно абзацу 14 ч.1, ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Щодо тверджень позивача про те, що у чеку зважування не міститься інформації марки, моделі ваг, підпису оператора зважування, не проведення вагового контролю належною кількістю посадових осіб відповідача суд зазначає, що окремі недоліки в оформленні матеріалів перевірки не свідчать про відсутність порушень і відповідно не спростовують їх.
Щодо посилання позивача на невідповідність зважувального обладнання вимогам законодавства, суд зазначає таке.
Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених (далі - Вимоги).
Відповідно до п. 8. Вимог, вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.
Відповідно до п. 9 Вимог, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.
Безпідставними є твердження позивача про те, що зважування проведено обладнанням, у якого відсутні відомості про його справність та повірку, оскільки вказане спростовується наданими представником відповідача Сертифікатом відповідності, яке чинне до 27.09.2021року та декларацією про відповідність.
Згідно з абз.15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порушення під час перевезення вантажу підтверджуються актом №285676 проведення перевірки, довідкою №0053807 про результати здійснення габаритно-вагового контролю , актом №0064307 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та чеком про зважування від 14.06.2021.
Враховуючи викладене та допущення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, за що передбачена відповідальність згідно абз. 14 частини 1 статті 60 вказаного Закону, постанова №244763 від 03.08.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята контролюючим органом правомірно.
З огляду на викладене позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Згідно з ст.139 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок позивача. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Шумей М.В.