Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
19 березня 2026 року Справа № 520/33972/25 

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського національного університету внутрішніх справ (просп. Льва Ландау, буд. 27,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61080, код ЄДРПОУ 08571096) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Харківського національного університету внутрішніх справ, які полягають у відмові ОСОБА_1 в направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення пенсії відповідно до пункту Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Харківський національний університет внутрішніх справ оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подання про призначення пенсії та всі необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.
Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.
ОСОБА_1 (надалі позивач) проходив службу в Харківському національному університеті внутрішніх справ.
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 06 листопада 2015 року № 205 о/с (зі змінами, внесеними наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 09 грудня 2015 року № 220 о/с) позивача було звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил України.
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11 грудня 2015 року № 223 о/с позивача було прийнято на посаду провідного фахівця відділення методичного забезпечення навчального процесу навчально-методичного відділу Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 грудня 2015 року.
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 12 листопада 2025 року № 431 о/с позивача було звільнено за угодою сторін з 14 листопада 2025 року.
Відповідно до пункту Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон № 2262-XII ) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.
На підставі пункту Ж статті 1-2 Закону України № 2262-XII позивачем подано заяву до відповідача про направлення документів для призначення пенсії до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Однак, відповідач листом № Б-582/20/3444/2025 від 15.12.2025 відмовив у направленні документів для призначення пенсії.
Зокрема, відмова відповідача обґрунтована тим, що з органів внутрішніх справ позивача звільнено з 06 листопада 2015 року, а прийнято на посаду провідного фахівця докторантури та ад`юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 грудня 2015 року, тобто з проміжком часу:
“Отже, враховуючи той факт, що з дати звільнення з органів внутрішніх справ України до дати призначення на посаду у позивача пройшов відповідний проміжок часу та час роботи на посадах у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України було перервано, права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач не має.”
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року(надалі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до преамбули Закону №2262-ХІІ цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частинами першою та третьою статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших
нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Отже, умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262- ХІІ, можуть визначатися виключно Законами України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих законів.
Відповідно до пункту Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього
Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково- дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.
Таким чином, для призначення пенсії згідно пункту Ж статті 1-2 Закону України № 2262-XII необхідна наступна одночасна сукупність:
Звільнення зі служби; Бути працівником навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції; Станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходити службу в органах внутрішніх справ та мати календарну вислугу не менше п`яти років;
Продовжити роботу в навчальних закладах на будь-яких посадах.
Позивач під усі перелічені критерії підпадає і відповідачем це не заперечується.
Відмова відповідача обґрунтована тим, що з органів внутрішніх справ позивача звільнено з 06 листопада 2015 року, а прийнято на посаду провідного фахівця докторантури та ад`юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 грудня 2015 року, тобто з проміжком часу: “Отже, враховуючи той факт, що з дати звільнення з органів внутрішніх справ України до дати призначення на посаду у Вас пройшов відповідний проміжок часу та час роботи на посадах у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України було перервано, права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Ви не маєте.”
Однак, пункт Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить такої вимоги як безперервність часу роботи на посадах у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України.
У зв`язку з чим, відмова відповідача є протиправною.
Крім того, затримки в призначенні на посаду у зв`язку із створенням Національної поліції відбулись не з вини позивача і відповідно не можуть мати наслідком позбавлення конституційного права на соціальне забезпечення. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського національного університету внутрішніх справ (просп. Льва Ландау, буд. 27,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61080, код ЄДРПОУ 08571096) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.
Визнати протиправними дії Харківського національного університету внутрішніх справ, які полягають у відмові ОСОБА_1 в направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення пенсії відповідно до пункту Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
Зобов`язати Харківський національний університет внутрішніх справ оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подання про призначення пенсії та всі необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту Ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського національного університету внутрішніх справ (просп. Льва Ландау, буд. 27,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61080, код ЄДРПОУ 08571096) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.