Справа № 136/257/26
провадження №3/136/80/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
30 березня 2026 року       м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Очитків Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, особи з інвалідністю 3 групи, учасника бойових дій, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
06.02.2026 о 19:45 год в с. Костянтинівка по вул. Миру, Вінницький р-н, Вінницька обл., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ЗАЗ Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору алкотестер Drager 6820 та у медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України не визнав, суду пояснив, що 06.02.2026 він зі своїм кумом ОСОБА_2 на його автомобілі ЗАЗ – Ланос їздили у справах до с-ща Турбів. За кермом перебував ОСОБА_3 . Приблизно о 16-й годині, коли вони повернулися додому в с.Костянтинівка, автомобіль застряг в снігу на узбіччі дороги. Виштовхати автомобіль вони не змогли, тому пішли за трактором, щоб він їх витягнув. Втім трактор також застряг в снігу та не зміг їм допомогти. В 19:45, коли вони знаходилися біля автомобіля під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати його в керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення надано не було. Він вказав, що не був за кермом автомобіля, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Алкогольні напої він не вживав. Втім працівники поліції проігнорували його заперечення та вказали, що відносно нього будуть складені матеріли про адміністративне правопорушення. 
Така позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності розцінюється судом як обрана лінія захисту з метою введення суду в оману для уникнення покарання за вчинене адміністративне правопорушення. Адже зазначені ОСОБА_1 обставини не узгоджуються з іншими матеріалами справи та спростовуються ними. Тому суд не може взяти їх до уваги. В той же час, вина ОСОБА_1 в повній мірі доведена зібраними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно п. 2.5 а ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні даного правопорушення доведена наступними доказами:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584941 від 06.02.2026, у якому викладені вищевказані фактичні обставини;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказані наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів та мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору алкотестер Drager 6820 - відмовився, від підпису відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2026, де вказані наявні в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Огляд не проводився;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6625127 від 06.02.2026, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП;
- довідкою заступника начальника відділу – начальника СВГ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої повторність в ОСОБА_1 по ст.130 КУпАП протягом року відсутня. Посвідчення водія отримував серії НОМЕР_2 з 19.07.2024 по 19.07.2054, категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», «D1», «D», «ВE», «С1E», «СЕ», «D1E», «DE», ТСЦ 0541;
- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано автомобіль ЗАЗ – Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , який застряг на узбіччі дороги в снігу та трактор у працюючому стані. Біля транспортних засобів перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є його кумом. До них під`їхали працівники поліції та повідомили, що вони приїхали на повідомлення про застряглий автомобіль та почали розбиратися в ситуації. ОСОБА_1 назвався чужим прізвищем та відмовлявся повідомляти свої анкетні дані, а також надавати будь-які документи. При спілкуванні працівники поліції повідомили обом чоловікам про наявність у них ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Втім ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. При спілкуванні з працівниками поліції чоловіками було повідомлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_1 , який проживає неподалік поїхав додому, але його автомобіль застряг у снігу, а його кум ОСОБА_2 намагався трактором його витягнути зі снігу. Таким чином було підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Інших осіб на місці пригоди не було. 
Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушеннями п. 2.5 ПДР України, а як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, слід зазначити, що факт керування транспортним засобом та відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджені в ході спілкування з працівниками поліції та зафіксовано на долученому відеозаписі. Крім того, ознаки алкогольного сп`яніння, наявні у ОСОБА_1 є очевидними, що також підтверджено наданими відеозаписом. 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.
Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння з позбавленням права керування транспортними засобам на визначений строк, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 23-24, 27, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251-252, 276, 283-284, 294, 307-308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 31.03.2026.

Суддя О.Д. Іванець