П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 року м. Київ
Справа № 369/15412/23
Провадження №22-ц/824/2038/2026

Резолютивна частина постанови оголошена 01 квітня 2026 року
Повний текст постанови складено 02 квітня 2026 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Узлій М.М.

сторони: позивач за первісним позовом 
відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 
відповідач за первісним позовом 
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , подану адвокатом Стареньким Сергієм Євгеновичем, на рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2025 року, ухваленого у складі судді Фінагєєвої І.О.,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 
Позов обґрунтовано тим,  що з 19 січня 2002 року до 11 квітня 2023 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В період перебування у шлюбі сторони набули у власність автомобілі Ssang Yong, Citroen, Volkswagen, а також земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 3222484001:01:008:0183. У 2013 році на зазначеній земельній ділянці сторони побудували житловий будинок.
Оскільки зазначене майно було набуте у власність в період перебування у шлюбі, то підлягає поділу між подружжям в рівних частках.
Враховуючи наведене, позивач просив суд:
1.визнати за ОСОБА_1 право власності на частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
2.визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки загальною площею 0,06 га, кадастровий номер 3222484001:01:008:0183, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
3.визнати за ОСОБА_1 право власності на частку легкового автомобіля «Ssang Yong», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
4.визнати за ОСОБА_1 право власності на частку спеціалізованого вантажного фургона «Citroen», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;
5.визнати за ОСОБА_1 право власності на частку легкового автомобіля «Volkswagen», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ;
6.вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 27 вересня 2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області наклав арешт на - будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ; земельну ділянку, загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер 3222484001:01:008:0183, державна реєстрація права на яку була зареєстрована за № 322240001011081 та яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 ; легковий автомобіль «SSANG YONG» 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 ; спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» модель «JUMPER», 2000 poкy випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ; легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .
У березні 2024 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Мотивуючи свої вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що не вела спільного господарства з ОСОБА_1 , а всього досягала сама та за допомогою своїх батьків. З врахуванням часу придбання спірного майна, особливостей сімейних правовідносин, ОСОБА_2 просить суд здійснити розподіл майна у такий спосіб:
1.визнати право приватної власності ОСОБА_2 на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 3222484001:01:008:5036 за цією ж адресою.
2.визнати право власності за ОСОБА_1 на легковий автомобіль «SSANG YONG» 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 ; спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» модель «JUMPER», 2000 poкy випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;
3.визнати право власності за ОСОБА_2 на легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду.
Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року зустрічний позов прийнято до розгляду.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером 3222484001:01:008:5036 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером 3222484001:01:008:5036 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль «SSANG YONG» 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 ; спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» модель «JUMPER», 2000 poкy випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи первісний позов та зустрічний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що запропонований ОСОБА_2 спосіб поділу майна суд не вбачає пропорційним з огляду на те, що згідно зі звітами про оцінку нерухомого майна вартість спірної земельної ділянки становить 1 523 142,00 грн, житлового будинку - 8 848 157,00 грн, а отже визнання права власності в цілому на зазначений об`єкт нерухомого майна є неможливим за умови визнання права власності на два спірних автомобілі, стосовно точної вартості яких відсутні в матеріалах справи належні та допустимі докази.
Доводи відповідача про те, що спірна земельна ділянка була придбано за її особисті кошти, а будівництво домоволодіння здійснювалось відповідачем за її особисті кошти, не підтверджені жодним доказом.
За таких умов суд вважав за можливе розділити між подружжям спірне нерухоме майно в рівних частках.
Щодо поділу спірних автомобілів суд надав оцінку заявленому ОСОБА_1 способу поділу майна подружжя, зазначеному у відзиві на зустрічну позовну заяву, а саме шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 , а за ОСОБА_1 - право власності на автомобіль «SSANG YONG» 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 ; та на спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» модель «JUMPER», 2000 poкy випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що повністю відповідає вимогам зустрічного позову про поділ майна подружжя в частині поділу автомобілів.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Старенький С.Є. подавапеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером 3222484001:01:008:5036 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером 3222484001:01:008:5036 за адресою: АДРЕСА_1 ,»- та в частині відмови суду у задоволенні її зустрічної позовної вимоги: «Визнати право приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_10 ) на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1982459832224, та земельну ділянку, загальною площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 3222484001:01:008:5036, державна реєстрація права на яку була зареєстрована за № 322240001011081, за адресою: АДРЕСА_1 .» та в цій частині ухвалити нове судове рішення: «Визнати право приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_10 ) на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1982459832224, та земельну ділянку, загальною площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 3222484001:01:008:5036, державна реєстрація права на яку була зареєстрована за № 322240001011081, за адресою: АДРЕСА_1 .; 
В порядку компенсації розподілу спільного майна у вигляді спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» моделі, «JUMPER», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину його вартості в розмірі 57000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень
02 жовтня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Старенький С.Є. підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник ОСОБА_1 адвокат Корнійчук Я.П. в режимі відеоконференцзв`язку, проти доводів апеляційної скарги заперечувала.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_11 .
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва віл 11 квітня 2023 року у справі № 759/1575/23 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
15 серпня 2008 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» модель «JUMPER», 2000 poкy випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .
17 жовтня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 набули у власність земельну ділянку площею 0,1200 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222484001:01:008:5036.
Відповідно до листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявки Н.М. нею посвідчено справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про надання згоди ОСОБА_2 на купівлю 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1200 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222484001:01:008:5036.
05 грудня 2019 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 
17 грудня 2012 року ОСОБА_2 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 932112 площею 0,0600 га за адресою: АДРЕСА_1 .
30 квітня 2021 року ОСОБА_1 набув у власність легковий автомобіль «SSANG YONG» 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу.
16 червня 2022 року ОСОБА_2 зареєструвала за собою легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 .
19 січня 2022 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:008:0272, площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 .
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Надаючи оцінку аргументам, наведеним в апеляційній скарзі, Київський апеляційний суд виходить із такого.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 ЦК України).
За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України 
від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.
Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення. 
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.
Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 08 листопада 
2021 року у справі № 607/15394/19 (провадження № 61-10620св21).
Судом першої інстанції встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторони набули у спільну сумісну власність подружжя наступне майно: 
15 серпня 2008 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на спеціалізований вантажний фургон «CITROEN» модель «JUMPER», 2000 poкy випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .
05 грудня 2019 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 
17 грудня 2012 року ОСОБА_2 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 932112 площею 0,0600 га за адресою: АДРЕСА_1 .
30 квітня 2021 року ОСОБА_1 набув у власність легковий автомобіль «SSANG YONG» 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу.
16 червня 2022 року ОСОБА_2 зареєструвала за собою легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 .
19 січня 2022 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:008:0272, площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, зробив вірний висновок про те, що спірна земельна ділянка та житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Правові підстави для визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені у статті 57 СК України, у пунктах 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами, що земельну ділянку та будинок було придбано та побудовано на кошти відповідача та з допомогою її батьків.
З огляду на дію презумпції спільності майна подружжя, яка підлягає спростуванню стороною, що на це посилається, шляхом надання належних і переконливих доказів, колегія суддів вважає, що відповідачкою таких доказів не надано. Відтак правові підстави для спростування презумпції спільності майна подружжя відсутні, у зв`язку з чим спірне майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Суд першої інстанції вирішив питання щодо поділу транспортних засобів таким чином: визнав за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль «SSANG YONG», 2011 року випуску, модель «ACTYON», номер кузова НОМЕР_13 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , а також на спеціалізований вантажний фургон «CITROEN», модель «JUMPER», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Водночас за ОСОБА_2 було визнано право власності на легковий автомобіль «VOLKSWAGEN», модель «GOLF», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_3 .
Як убачається з мотивів оскаржуваного рішення, такий спосіб поділу майна суд першої інстанції обрав з огляду на відсутність у матеріалах справи звітів про вартість транспортних засобів.
Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом було визначено вартість спеціалізованого вантажного фургону «CITROEN», модель «JUMPER», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 114 000,00 грн, із чим погодився і відповідач за зустрічним позовом.
За таких обставин, з метою дотримання принципу рівності часток сторін у спільному сумісному майні, апеляційний суд вважає за необхідне в порядку поділу спільного майна у вигляді спеціалізованого вантажного фургону «CITROEN», модель «JUMPER», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 , стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію у розмірі половини вартості вказаного транспортного засобу, що становить 57 000,00 грн.
Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Стареньким Сергієм Євгеновичем -задовольнити частково.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо компенсації розподілу спільного майна у вигляді спеціалізованого вантажного фургона «CITROEN» моделі, «JUMPER», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення зустрічного позову.
В порядку компенсації розподілу спільного майна у вигляді спеціалізованого вантажного фургона «CITROEN» моделі, «JUMPER», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_2 стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину його вартості в розмірі 57000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна