ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року 
м. Харків
справа № 645/7556/25
провадження № 22-ц/818/1408/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання – Волобуєва О.О.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі – ОСОБА_2 
третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2025 року у складі судді Спесивцева О.В.,-
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальні та моральні збитки, що завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 10 січня 2025 року в м. Харків, проспект Героїв Харкова, 269А за участю автомобіля AUDI A4 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля CHEVROLET EVANDA 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , у розмірі 18 768 грн та 20 000 грн відповідно та стягнути судові витрати.
Разом з позовом 24.10.2025 року, представником ОСОБА_1 – адвокатом Ястребовою Євгенію Богданівною подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль AUDI A4 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно ОСОБА_2 .
В обґрунтування клопотання представник позивача посилається на те, що оскільки, виплати від ПАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" не задовольняють у повному обсязі повної суми всіх витрат, які має здійснити позивач на ремонт свого автомобіля, то існують ризики відчуження ОСОБА_2 автомобіля AUDI A4 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить їй на праві приватної власності. На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову. Виконання рішення у майбутньому може бути утруднене, оскільки майно ОСОБА_2 перебуватиме на праві власності у інших осіб і змусить позивача доводити своє майнове право на нього, повертати таке майно, що є новим судовим спором.
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2025 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала мотивована тим, заявником не наведено обґрунтувань того, яким чином незабезпечення позову може реально утруднити або унеможливити виконання рішення про стягнення боргу, які дії відповідача свідчать про її наміри відчужити майно або навмисно уникнути цивільної відповідальності.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просила ухвалу скасувати, заяву задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи встановлену вину відповідача, наявність шкоди, відсутність її добровільного відшкодування, а також ту обставину, що автомобіль є єдиним відомим майном відповідача, існує реальний ризик утруднення виконання майбутнього рішення.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої в результаті ДТП матеріальної шкоди у розмірі 18 768 грн та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.
Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту шляхом накладення арешту на автомобіль AUDI A4 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову. Виконання рішення у майбутньому може бути утруднене, оскільки майно ОСОБА_2 перебуватиме на праві власності у інших осіб і змусить позивача доводити своє майнове право на нього, повертати таке майно, що є новим судовим спором.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що зазначений автомобіль коштує приблизно 250 тисяч гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням учасників справи, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для розгляду по суті справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Заходи забезпечення позову суд застосовує для того, щоб гарантувати виконання його можливого рішення, і повинен це робити в разі необхідності. Визначення співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам передбачає встановлення судом співвідношення негативних наслідків від ужиття таких заходів із тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких особа звернулася до суду, вартості майна, на яке вона просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони іншій особі здійснювати певні дії (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 (пункт 37)).
Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 лютого 2022 року у справі № 910/12404/21 (пункт 21), Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 березня 2023 року у справі № 905/448/22 (пункт 27)).
Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (пункт 36)).
Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_1 не надав належних і допустимих доказів на підтвердження існування реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.
Посилання заявника на те, що у відповідачки наявний лише автомобіль AUDI A4 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , судова колегія відхиляє, оскільки матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували зазначені обставини. Доказів ринкової вартості зазначеного або подібного автомобілю матеріали справи не містять, що унеможливлює перевірити співмірність запропонованого позивачем способу забезпечення позову з предметом спору. 
Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2025 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий          О.Ю.Тичкова

Судді           О.В.Маміна

Н.П. Пилипчук