Є.у.н.с.512/870/25
Провадження №2-а/512/3/26 
"12" березня 2026 р. 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Бростовської Н.О.,
секретаря – Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025р. позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008353 від 16.10.2025р., серії АВ №00008444 від 21.10.2025р. та серії АВ №00008516 від 22.10.2025р., складені відносно нього посадовими особами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. 
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що оскаржувані постанови не містять посилань на нормативи транспортного засобу (тягача та напівпричіпу), посилань на докази з розрахунками характеристик транспортного засобу, а також обгрунтованого формулювання перевищення загальної маси транспортного засобу. Позивач зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 належний йому автомобіль марки MAN ТGA 24.440, номерний знак НОМЕР_2 , – спеціалізований вантажний сідловий тягач (трьохвісний), а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 спеціалізований напівпричіп «SCHWARZMULLER-SPA-3E», номерний знак НОМЕР_4 – спеціалізований напівпричіп (контейнеровоз) для перевезення контейнерів (трьохвісний). Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 44 тонни. Водночас, під час розгляду відомостей матеріалів інформаційних файлів, створених системою за допомогою технічних засобів, посадові особи відповідача визначили даний транспортний засіб як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку з чим дійшли помилкових висновків про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу не вище 40 тон. Крім того, в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, в оскаржуваних постановах зазначено, що транспортний засіб є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, а на фотозображеннях, здійснених в автоматичному режимі в момент фіксації правопорушення, зафіксовано проїзд вказаного транспортного засобу з напівпричепом та контейнером, але оскаржувані постанови не містять відомостей про марку, модель та державний номерний знак напівпричепу-контейнеровоза, з яким цей транспортний засіб перебував у складі автопоїзда, що, на думку позивача, є порушенням вимог ст.283 КУпАП. Позивач вважає, що при встановленні технічних характеристик транспортного засобу (тягача) зі спеціалізованим напівпричепом – контейнеровозом, посадові особи відповідача повинні були ідентифікувати його як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) та визначити можливе перевищення фактичної маси, виходячи із максимально дозволеної маси у 44 тонни, а не 40 тон.
08.12.2025р. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись, зокрема, на практику розгляду подібних справ П`ятим апеляційним адміністративним судом, який в окремих судових рішеннях вказував на те, що незазначення в постановах даних про напівпричіп не спростовує суті адміністративного правопорушення при наявних доказах суттєвого перевищення загальної маси навантаження, а вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача. Відповідач вважає необгрунтованими посилання позивача на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу спеціалізований напівпричіп є контейнеровозом, який дозволяє перевозити контейнери, та є достатньою підставою для застосування максимально дозволеної загальної ваги транспортного засобу у 44 тонни. Крім того, позивач не надав документального підтвердження перевезення контейнера, зокрема, сертифіката на цей контейнер, що свідчить про те, що відповідачем здійснювались перевезення, які не є безпечними та не містять ознак контейнерних перевезень. Відповідач також навів розрахунки, відповідно яких, як зазначено в постанові серії АВ №00008353 від 16.10.2025р., перевищенння загальної маси транспортного засобу становить 5,525% (2210кг), згідно постанови серії АВ №00008444 від 21.10.2025р., таке перевищення складає 6,988% (2795кг), а згідно постанови серії АВ №00008516 від 22.10.2025р. – 9,013% (3605кг).
В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути без його участі (а.с.105).
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, але, з огляду на положення ч.1 ст.205 КАС України, його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які є у справі, дійшов такого висновку.
Позивач додав до позовної заяви копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , згідно якого він є власником автомобіля марки MAN TGX 24.440, номерний знак НОМЕР_2 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем (а.с.19-20), а також копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно якого він є власником спеціалізованого напівпричіу марки «SCHWARZMULLER-SPA-3E», номерний знак НОМЕР_5 , який є спеціалізованим напівпричіпом (переобладнаний контейнеровоз для перевезення контейнерів) (а.с.21-22).
Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008353 від 16.10.2025р., складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В., 13.10.2025р. о 13год. 13хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу марки MAN TGX 24.440, номерний знак НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525% (2,21 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2810 мм, 2-3: 1080 мм, 3-4: 5860 мм, 4-5: 1360 мм; 5-6: 1360 мм; навантаження на вісь 1 - 5300 кг, 2 - 5600 кг, 3 - 8950 кг, 4 - 10650 кг; 5 - 10500 кг, 6 - 5900 кг; загальна маса - 46900 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу (загальна маса) - 42210 кг. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008444 від 21.10.2025р., складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненком М.В., 09.10.2025р. о 10год. 58хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., Ліщенко П.І. допустив рух транспортного засобу марки MAN TGX 24.440, номерний знак НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,988% (2,795 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2800 мм, 2-3: 1100 мм, 3-4: 5870 мм, 4-5: 1380 мм; 5-6: 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 5350 кг, 2 - 5650 кг, 3 - 8900 кг, 4 - 13400 кг; 5 - 7350 кг, 6 - 6900 кг; загальна маса - 47550 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу (загальна маса) - 42795 кг. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Також, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008516 від 22.10.2025р., складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Павлюсюк М.В., 07.10.2025р. о 08год. 57хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., Ліщенко П.І. допустив рух транспортного засобу марки MAN TGX 24.440, номерний знак НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,013% (3,605 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2810 мм, 2-3: 1090 мм, 3-4: 5880 мм, 4-5: 1380 мм; 5-6: 1280 мм; навантаження на вісь 1 - 5800 кг, 2 - 5850 кг, 3 - 9100 кг, 4 - 13350 кг; 5 - 7100 кг, 6 - 7250 кг; загальна маса - 48450 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу (загальна маса) - 43605 кг. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
В матеріалах справи є фотозображення, здійснені в автоматичному режимі в момент фіксації правопорушень, на яких зафіксовано проїзд транспортного засобу марки MAN TGX 24.440, номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом та контейнером (а.с.58-60, 63-65, 68-70).
Однак, оскаржувані постанови не містять відомостей про марку, модель та державний номерний знак напівпричепу-контейнеровоза, з яким цей транспортний засіб перебував у складі автопоїзда. 
Наведені в оскаржуваних постановах розрахунки, в яких вказано, що дозволена максимальна фактична маса становить 40 тон, є помилковими, оскільки, відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, дозволена фактична маса для трьохвісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра становить 44 тони.
Таким чином, при складанні постанов та проведенні розрахунків відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу посадові особи відповідача помилково визначили тип автомобіля, вказавши допустиму вагу не контейнеровоза масою в 44 тони, а вантажного тягача масою в 40 тон, внаслідок чого провели розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи, що свідчить про відсутність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху, а відтак і про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
Доводи відповідача про те, що позивач не надав документального підтвердження перевезення контейнера, зокрема, сертифіката на цей контейнер, що свідчить про те, що відповідачем здійснювались перевезення, які не є безпечними та не містять ознак контейнерних перевезень, суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини, у разі їх доведення, утворюють склад іншого правопорушення, факт вчинення якого під час розгляду даної справи не оспорюється.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За змістом ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 ст.247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного порушення, яка доводиться шляхом надання доказів. 
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з ч.2 ст.77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005р.) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25). Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99) суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
У даному випадку відповідачем не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020р. у справі №463/1352/16-а вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, у зв`язку з чим, постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008353 від 16.10.2025р., серії АВ №00008444 від 21.10.2025р. та серії АВ №00008516 від 22.10.2025р. підлягають скасуванню. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст.251 КУпАП, ст.ст.9, 19, 72-77, ч.2 ст.132-1, ч.1 ст.139, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 243, 244, ч.1, п.2 ч.2 ст.245, ст.ст.246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008353 від 16.10.2025р., складену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а провадження у цій справі – закрити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008444 від 21.10.2025р., складену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненком М.В., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а провадження у цій справі – закрити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008516 від 22.10.2025р., складену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Павлюсюк М.В., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а провадження у цій справі – закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ 39816845, м.Київ, вул.Антоновича, 51) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,80 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. вісімдесят коп.). 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду (65082, м.Одеса, вул.Софіївська, 19; адреса для листування: 65039, м.Одеса, пр-кт Гагаріна, 19-21) протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, встановленому ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного 
суду Одеської області Бростовська Н.О.