Справа № 147/1675/24 
Провадження № 2-о/147/4/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
присяжних Антонюк Л. В., Горб Л. В.,
із секретарем Задверняк Т. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Тростянець Гайсинського району Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , особа, яка визнається недієздатною: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_3 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-
ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2024 року до суду в порядку окремого провадження надійшла зазначена заява.
Заявник свої вимоги мотивує тим, що його сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи з 01.01.1994 року з діагнозом F71.00 розумова відсталість з дитинства по даний час, страждає стійким хронічним психічним захворюванням внаслідок розумової відсталості. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.11.2022 у цивільній справі №135/372/22 ОСОБА_2 було визнано недієздатною та призначено опікуном ОСОБА_1 , однак рішення втратило свою дію, оскільки ухвалювалося на два роки, а заява в порядку ч. 7 ст. 300 ЦПК України заявником не подавалася. Внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу у виді розумової відсталості помірного ступеня із значними відхиленнями у поведінці, його сестра невзмозі працювати, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, потребує постійного стороннього догляду, турботи, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Тростянецької селищної ради №368/1 від 20.12.2024, затверджено висновок опікунської ради щодо можливості призначення заявника опікуном ОСОБА_2 , у випадку визнання її судом недієздатною. Інших осіб у родині, які можуть здійснювати опіку над сестрою заявника немає, стверджує, що він єдиний член сім`ї, який може виконувати обов`язки сестри у випадку визнання її недієздатною. Зазначає, що їхня мати ОСОБА_3 за станом здоров`я не може здійснювати догляд за ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням ЛКК, протокол №218 від 04.12.2024, а батько ОСОБА_4 помер. 
Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року у справі призначено судово – психіатричну експертизу, провадження зупинено. 
12 січня 2026 року надійшов висновок судово-психіатричного експерта №880 від 13.11.2025.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 02 лютого 2026 року.
У зв`язку із відсутністю складу суду, розгляд справи відкладено на 17 лютого 2026 року.
Заявник у судове засідання не прибув, однак від його представника – адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, водночас висловився, що заяву підтримують, просить задовольнити.
Представник особи, відносно якої вирішується клопотання – адвокат Рябокінь В. О., в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, зазначив, що рішення відповідатиме інтересам ОСОБА_2 .
Заінтересована особа Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просить розглядати справу без участі їхнього представника, висловились, що не заперечують проти задоволення заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, хоча повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ЦПК України.
Враховуючи неприбуття всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 17, 18). 
ОСОБА_2 , дійсно є інвалідом другої групи з дитинства, непрацездатна, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 АБ №144394, виданої 06.02.1996 безтерміново (а.с.13).
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.11.2022 у цивільній справі №135/372/22 ОСОБА_2 було визнано недієздатною терміном на два роки та призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с. 3-4).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №880 від 13.11.2025, ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відхиленнями у поведінці (F71.8). ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує опіки (а.с.82-84).
Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження №61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.
Враховуючи, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з огляду на висновки експертизи щодо фізичного та розумового стану ОСОБА_2 , суд вважає, що заява про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Статтею 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Згідно із ч.2, ч.3, ч.4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Заявник ОСОБА_1 у заяві про визнання недієздатною ОСОБА_2 просить призначити його опікуном.
В якості доказів родинних відносин з особою, якій варто призначити опікуна, а саме брата та сестри, заявником надано суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 16), копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.15).
Відповідно до висновку опікунської ради щодо доцільності призначення опікуна (подання) виконавчого комітету Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 20.12.2024 №368/1 орган опіки та піклування вважає за доцільне призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 (а.с. 20-23).
В якості доказів можливості бути опікунами над хворою ОСОБА_2 , заявником надано довідки №329, 336 з КНП «Тростянецька лікарня» про те, що ОСОБА_1 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та під наглядом в психіатричному кабінеті не перебуває; довідку до акта огляду МСЕК серії 2-18 АБ №144394, виданої 06.02.1996; Акт №126 від 09.12.2024 обстеження матеріально-побутових умов проживання; витяги з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання заявника та ОСОБА_2 . 
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження №61-3053св21).
Зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, а тому є необхідність встановлення над нею опіки. Судом не встановлено обставин, передбачених статтею 64 ЦК України щодо неможливості ОСОБА_1 бути опікуном сестри. Більше того суду надано докази на підтвердження того, що мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за станом здоров`я не може здійснювати догляд за ОСОБА_2 (а.с. 7). Тому суд вважає необхідним призначити заявника опікуном ОСОБА_2 .
Ст. 67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна, а саме: 1) Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Згідно із ч.3 ст.72 ЦК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.
Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
За правилами ч.1 ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Враховуючи вид психічного захворювання, тривалість захворювання, суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_6 недієздатною - два роки.
На підставі п. 2 ч. 3 ст.133, ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.
Керуючись статтями 263-265, 293, 294, 295-300 ЦПК України, –
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , особа, яка визнається недієздатною: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_3 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною.
Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , її опікуном.
Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України, встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , недієздатною - 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.7 ст.300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст.300 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи
заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;
особа відносно якої подано заяву - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;
заінтересована особа - Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради, Гайсинського району Вінницької області, ЄДРПОУ 04326224, адреса місця знаходження: вул. Соборна, 77, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300 ;
заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 18 лютого 2026 року.

Суддя О. Г. Борейко

Присяжні Л. В. Антонюк

Л. В. Горб