Справа № 471/320/26
Провадження №2-о/471/22/26 
Номер рядка звіту 17
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 квітня 2026 року с-ще Братське
Братський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді – Гукової І.Б.,
за участю секретаря – Прокопчук Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/320/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту,що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
До Братського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа:Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту,що має юридичне значення.
Заявник мотивує свої вимоги тим, що йому ОСОБА_1 належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-теріторіального поділу України — село Іллічівка Братського району) Миколаївської області.
Дана земельна ділянка належить заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 0519, виданого 16 травня 1994 року Іллічівською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення сесії №37 від 29.12.1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 31. В 2011 році заявник звернувся до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку разом з вище вказаною земельною ділянкою, але зміг відчужити лише будинок. В оформленні нотаріальному договору купівлі-продажу на земельну ділянку заявнику було відмовлено та роз`яснено, що в правоустановлюючому документі на земельну ділянку моє прізвище вказано “ ОСОБА_2 ”, а в паспорті вказано “ ОСОБА_3 ”. 
На сьогоднішній день встановити належність заявнику державного акту на право власності на земельну ділянку можливо лише за рішенням суду. Той факт, що вищевказана земельна ділянка належить саме ОСОБА_1 , підтверджується тим, що в усіх документах і в паспорті збігаються: його прізвище, ім`я і по батькові,за виключенням однієї літери, місце проживання, те, що на даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок власником якого був ОСОБА_1 на день видачі йому державного акту, на думку заявника технічна помилка допущена працівником сільської ради при заповненні бланку державного акту. 
Встановлення факту належності заявнику державного акту на право приватної власності на землю має для заявника юридичне значення, оскільки дасть можливість вільно розпоряджатися, а саме відчужити земельну ділянку.
В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки не відомі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У Державному акті на право приватної власності на землю серії МК № 0519, виданого 16 травня 1994 року Іллічівською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення сесії №37 від 29.12.1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 31, зазначено, що « ОСОБА_1 » є власником земельної ділянки площею 0,24 га. (а. с. 5-6).
Згідно копії Договору купівлі-продажу, паспорту, картки платника податків, витягу про реєстрацію, ім`я заявника зазначено " ОСОБА_1 ".(а.с. 9-15).
З матеріалів справи вбачається, що усунення недоліків правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на час розгляду справи є неможливим.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.
В силу набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державний земельний кадастр», з 01 січня 2013 року не передбачено видачі державних актів про право власності на землю, як і не передбачено можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документа, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки його вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи.
Судові витрати слід залишити за заявником.
Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа:Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту,що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №0519, виданого 16 травня 1994 року Іллічівською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення сесії №37 від 29.12.1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 31 на ім`я “ ОСОБА_1 .
Судові витрати залишити за заявником.
Заявник – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: с. Іванівка, Вознесенський район, Миколаївська область.
Заінтересована особа – Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, ЄДРПОУ 04375926, адреса: вул. Миру, 131, с-ще Братське, Вознесенський район, Миколаївська область.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду. 

Суддя Гукова І. Б.,