ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

"17" лютого 2026 р. Cправа № 902/852/25  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» адвоката Ковальової В. С. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі № 902/852/25
за позовом: Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Ялтинська, буд.11, місто Київ, 02099 (ідентифікаційний код юридичної особи: 23311317) 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» (місцезнаходження: Хмельницьке шосе, буд. 82, офіс 4.9/2, місто Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21036, ідентифікаційний код юридичної особи: 35373523) 
стягнення 172179,6 грн 
У С Т А Н О В И В : 
24.06.2025 Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» про стягнення штрафу у розмірі 172’ 179,60 грн.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 26.01.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України штраф за порушення терміну виконання робіт за Договором № 106-25 на виконання робіт з коригування проєктної документації від 20.03.2025 у розмірі 10’ 869,38 (десять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень тридцять вісім копійок) грн. В іншій частини позову відмовлено.
Рішення щодо розподілу витрат на витрат на професійну правничу допомогу не ухвалювалось.
03.02.2026 від представника відповідача адвоката Ковальової В. С. до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат на правничу допомогу. До вказаної заяви додані докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат.
У вказаній заяві представник відповідача адвокат Ковальова В. С. просить суд покласти на позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20’ 000 грн, про що винести додаткове рішення.
04.02.2026 суд постановив ухвалу про прийняття заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» адвоката Ковальової В. С. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі № 902/852/25 до розгляду. Запропоновано Головному центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України протягом 5 днів з дати отримання ухвали висловити свою позицію, щодо вказаної заяви.
05.02.2026 від Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України надійшла до суду заява. У вказаній заяві позивач просить суд відмовити в ухваленні додаткового рішення, а у випадку наявності у суду підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, зменшити розмір витрат на 99 %.
Позивач в заяві від 05.02.2026 зазначає, що за результатами ознайомлення із заявою відповідача про ухвалення додаткового рішення, вважає таку заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Зокрема відповідач, з посиланням на частину восьму статті 129 та статтю 244 ГПК України вказує, що докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи мають бути подані до закінчення судових дебатів у справі або якщо сторона з поважних причин не може їх подати до закінчення судових дебатів у справі, то протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Також позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву від 22.07.2025 відповідачем не долучено договору про надання правової допомоги № б/н від 14.07.2025, який визначає перелік послуг, порядок розрахунків сум та інші аспекти виконання Договору, що надали б змогу позивачу здійснити розрахунок судових витрат (витрат на правничу допомогу) та належним чином підготуватись до спростування таких витрат.
Позивач переконаний що, з огляду на вказані обставини, відповідачу надавалась процесуальна можливість реалізувати свої права, втім така нереалізація власних прав зі сторони відповідача може мати наслідком порушення прав позивача.
Крім того, позивач вказує, що в договорі № б/н від 14.07.2025 та акті №1 наданих послуг не визначено/не зазначено порядок розрахунку по кожному виду наданої правової допомоги, що також не наведено представником Відповідача і в заяві про ухвалення додаткового рішення.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» адвоката Ковальової В. С. про винесення додаткового рішення щодо покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20’ 000 грн оцінивши письмові докази, додані до вказаної заяви, суд встановив таке.
Відповідно до частин першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина третя статті 124 ГПК України).
Відповідно до частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт перший частини третьої статті 123 ГПК України).
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В судовому засіданні представник відповідача адвокат Ковальова В. С. зробила заяву про намір подати заяву з доказами понесених судових витрат після завершення розгляду справи.
Рішення суду у справі 902/852/25 ухвалено та оголошено в судовому засіданні 26.01.2026 в присутності представників сторін. 
Отже, останній день строку на подання доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу урахуванням положення частини четвертої статті 116 ГПК України – 02.03.2026.
03.02.2026 від представника відповідача адвоката Ковальової В. С. до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат на правничу допомогу з доказами здійснення відповідних витрат. Вказана заява сформована в системі «Електронний суд» 02.02.2026.
Відповідно до частини сьомої статті 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Таким чином, заява представника відповідача адвоката Ковальової В. С. про надання доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу подана з дотриманням, визначених частини восьмої статті 129 ГПК України.
Суд не бере до уваги посилання позивача, що відповідачем не зазначено про поважні причини, за яких відповідач не мав можливості подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи до закінчення судових дебатів.
Суд звертає увагу, що поданий відповідачем акт № 1 наданих послуг складний адвокатом та відповідачем 30.01.2026, тобто після ухвалення судом рішення у справі, отже не міг бути поданий відповідачем до закінчення судових дебатів.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення належить до основних засад господарського судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
У відзиві на позов відповідач повідомив суд, що відповідач звернувся про правову допомогу до адвоката Ковальової В. С., вартість допомоги якої на час розгляду справи в суді першої інстанції орієнтовно складе 20’ 000 грн. з урахуванням кількості судових засідань та процесуальних документів.
На підтвердження судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу позивачем суду надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1218015 від 18.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 474 від 23.01.2006, Договір про надання правничої допомоги від 14.07.2025, Акт наданих послуг № 1 від 30.01.2026.
Згідно пункту четвертого статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору
Відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).
Як убачається з матеріалів справи, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» у справі був адвокат Кавальова В. С., яка діяла на підставі ордеру серії АВ № 1218015 від 18.07.2025 та договору про надання правничої допомоги № б/н від 14.07.2025.
Згідно пункту 1.1. Договору про надання правничої допомоги предметом даного Договору є надання виконавцем замовнику правничої допомоги з представництва інтересів замовника в судах усіх інстанцій в судовій справі № 902/852/25.
Відповідно до пункту 2.1. Договору виконавець відповідно до предмету даного договору зобов`язується: надавати консультації щодо тактики захисту та ведення судової справи; збирати докази за необхідності; представляти інтереси клієнта в суді, брати участь в судових засіданнях; складати та подавати процесуальні документи.
Вартість правничої допомоги є фіксованою та складає 20’ 000 грн за першу інстанцію, 20’ 000 грн за апеляційну інстанцію та 20’ 000 грн за касаційну інстанцію та підлягає оплаті протягом трьох місяців після остаточного завершення справи.
В акті наданих послуг № 1 від 30.01.2026 детально описано надані адвокатом послуги.
Відповідно до частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В той же час, за приписом частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 зроблено висновок щодо застосування норм права «...стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.»
Виходячи із встановлених у справі обставин, суд погоджується з позивачем, що фактичний обсяг наданих відповідачу послуг не був значним, а характер та предмет спору не вимагав дослідження та ознайомлення адвоката із значним обсягом процесуальних документів та не становив виключної правової проблеми для кваліфікованого адвоката.
Отже, на підставі статті 129 ГПК України заява представника відповідача адвоката Ковальової В. С. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню і стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати, понесені відповідачем у сумі 15’ 000,00 грн.
В той же час, відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, Рішенням Господарського суду Вінницької області у справі № 902/852/25 від 26.01.2026 позовні вимоги Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України задоволено частково, судові витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в розмірі 14’ 053,00 грн необхідно покласти на позивача, а 946,50 грн покласти на відповідача.
Керуючись пунктом дванадцятим частини третьої статті 2, статтями 123, 124, 126, 129, 221, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» адвоката Ковальової В. С. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі № 902/852/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Ялтинська, буд.11, місто Київ, 02099, ідентифікаційний код юридичної особи: 23311317) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» (місцезнаходження: Хмельницьке шосе, буд. 82, офіс 4.9/2, місто Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21036, ідентифікаційний код юридичної особи: 35373523) 14’ 053,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Судові витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в розмірі 946,50 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Златограф-проект» .
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Згідно частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Примірник рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у підсистемі (модулі) ЄСІТС.
Повне додаткове рішення складено 17.02.2026.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:
1 - до справи