САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/884/26 
Провадження №2/726/370/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: 
головуючого судді Асташева С. А.,
секретаря судових засідань Сківернічук А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
з участю учасників судового провадження:
представниці позивача Калмикової С.С.,

У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач АТ «Держаний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу у якому просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 133 060,25 грн, в тому числі прострочене тіло кредиту – 110 272,34 грн, прострочені відсотки по кредиту – 22 787,91 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що зігідно із даними Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом від 27.01.2025 громадянину ОСОБА_1 був встановлений кредит в сумі 120 900,00 грн на строк дії платіжної картки. Також у Заві було визначено строк користування кредитом, процентну ставку за користування кредитом. 
Вказує, що відповідач використовував встановлений йому кредит, шляхом безготівкових переказів та проведенням розрахунків в торгово-сервісній мережі, а в подальшому не виконав взятих на себе зобов`язань та порушив умови п.1.18, 1.21 та 1.30 ДКБО, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, яку і просить стягнути у судовому порядку.
Також просить стягнути із відповідача витрати зі сплати судового збору.
Від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Позов Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу 05.03.2026 надійшов до Садгірського районного суду м. Чернівці засобами поштового зв`язку та згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2026 переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А.
Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 09.02.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 24.03.2026.
У зв`язку із неявкою відповідача та надання можливості йому подати відзив та докази на підтвердження своїх вимог відповідачему справі судове засідання у справі відкладено.
Представник позивача АТ «Держаний ощадний банк України» Калмикова С.С. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Вказала, що немає підстав для зменшення суми заборгованості чи реструктуризації. Також просила врахувати, що відповідач не надав доказів безпосередньої участі у захисті країни, не долучив довідки форми5 та форми 6.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Скерував на електронну пошту суду заяву у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, оскільки наразі проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Долучив копію військового квитка та просив врахувати, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина. Вказує і про те, що просив банк у телефонному режимі надати розтермінування кредиту, провести ого реструктиризацію, однак йому відмовляли.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.
Суд заслухав думку представниці позивача, дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, надав їм відповідну оцінку, а тому доходить таких висновків.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» та підписав Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом від 27.01.2025.
На підставі цієї заяви громадянину ОСОБА_1 був встановлений кредит в сумі 120 900,00 грн на строк дії платіжної картки.
Згідно із вимогами п. 3.1. Заяви вона є двостороннім правочином Клієнта і Банку, невід`ємною частиною Договору і містить індивідуальну частину Договору в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо послуги (фінансової операції): Кредитування (кредитна послуга).
У п. 3.2. Заяви передбачено, що розмір фінансового активу, строк його внесення умови взаєморозрахунків: визначаються відповідно до умов цієї Заяви та Договору.
Згідно з п. 3.3 Заяви, підписанням цієї Заяви клієнт ініціює одержання (встановлення/збільшення) Кредиту на споживчі потреби, погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту) та в Кредитному договорі, у тому числі:
- Картковий рахунок, на який встановлюється кредит - №? НОМЕР_2 
- Максимальний розмір кредиту - 250 000 грн
- Строк користування кредитом - 60 місяців з наступною пролонгацією (продовження строку кредитування) згідно умов Договору
- Процента ставка - фіксована; розмір процентної ставки за користування кредитними коштами (крім Грейс-періоду) 46,80 процентів річних, за користування протягом Грейсного періоду - 0,001% річних, за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку – 60 % річних. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов ДКБО.
Згідно з п.3.5 Заяви Клієнт усвідомлює та погоджується, що Банк розгляне цю Заяву та повідомить про прийняте рішення щодо розміру ліміту Кредиту, який може бути встановлено Клієнту, в порядку, передбаченому Договором.
Відповідно до п. 4.1. Заяви передбачено, що проставленням, власноруч, свого підпису під цією Заявою, Клієнт поряд із іншим підтверджує своє письмове клопотання на отримання кредиту та усвідомлення того, що укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, зокрема, договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), Кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині Договору, та усвідомлює правові наслідки укладення таких договорів. Підтверджує своє ознайомлення з Тарифами Банку, які розмішені на сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у примішеннях установ Банку, що діють на дату підписання цієї Заяви. Надає право та доручає АТ «Ошадбанк» здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків Кліснта, відкритих в Банку без додаткових розпоряджень Клієнта, для погашення будь-яких його грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений в майбутньому з Банком.
Згідно з п.п. 1.6.6 Розділу ХХІІ «Загальні умови надання кредиту» ДКБО передбачає, що здійснення дій, що свідчать про прийняття прав або виконання обов`язків Клієнта, пов`язаних з використанням Кредитної послуги після отримання повідомлення Банку, зокрема, але не виключно, здійснення операцій на умовах цього Договору з використанням Кредиту, сплата процентів за користування Кредитом, тощо та/або вчинення інших дій, передбачених умовами цього Договору, які свідчать про безумовне прийняття Кліентом Кредитної послуги, виражене фактом її споживання.
У п. 1.8. Розділу ХХІІ «Загальні умови надання кредиту» ДКБО встановлено, що датою укладення Договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів).
Відповідно до п. 1.9. Розділу ХХІ «Загальні умови надання кредиту» ДКБО договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим Договором. Перебіг страку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування.
Згідно з п. 1.17.1. ДКБО зобов`язується Використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором.
Відповідно до п.п. 1.18.1 ДКБО за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний спланувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів.
Згідно з п.1.18.2 ДКБО Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини).
Відповідно до п.1.18.4 ДКБО клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, визначені цим Договором та додатками до нього, для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми Обов`язкового щомісячного платежу/Мінімального платежу по кредиту, якщо це вимагається умовами надання Кредиту, передбаченими умовами відповідного Банківського продукту та в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що с Додатком 1 до цього Договору.
Відповідач ОСОБА_1 використовував встановлений йому кредит шляхом безготівкових переказів та розрахунками в торгово-сервісній мережі, що підтверджується даними детального розпису надходжень та відрахувань грошових коштів наведеного в розрахунку заборгованості та виписці по картковому рахунку.
Євсеєнко .В. не виконав взятих на себе зобов`язань та порушив умови п. 1.18., 1.21 та 1.30 ДКБО, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.
Згідно п. 1.29 ДКБО строк повернення Кредиту є таким, що настав, і Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин): 7) прострочення виконання зобов`язань Клієнта за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) за Кредитним договором на строк понад 86 (вісімдесят п`ять) календарних днів.
Станом на 03.03.2026 строк прострочення виконання зобов`язання становить понад 86 днів.
Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, станом на 23.02.2026, позичальник ОСОБА_1 , має заборгованість за договором № 19502933 від 27.01.2024 (у якому встановлений 27.01.2024 кредитний ліміт на картку № НОМЕР_3 , терміном дії до вересня 2029 року) у розмірі – 133060,25 грн, яка складається з: 
заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) – 110 272,34 грн, 
процентів за користування кредитом – 22 787,91 грн.
03.02.2026 відповідачу було направлено повідомлення №?55/5.7-02/14205/2026 щодо наявності заборгованості та необхідності погасити заборгованість. 
Доказів добровільної оплати заборгованості до суду не надано.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Вирішуючи заявлені вимоги, згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Згідно із правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц, яку суд застосовує відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, саме позивач повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором.
Суд встановив, що на підставі підписаної між сторонами Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії 27.01.2025 відповідачу був наданий кредит на строк дії платіжної карти, шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 120 900,00 грн.
Позивач та відповідач досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Відповідно до правової позиції висвітленої у Постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року по справі №? 209/3103/21 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Відповідно до долучених позивачем доказів, АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, встановив кредитний ліміт на картку відповідача № 4790ххх54, відкриту у Банку, та надав можливість розпоряджатися кредитними коштами, а також підтвердив наявність заборгованості за кредитним договором первинними документами, оформленими відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Відповідач використовував встановлений йому кредит, шляхом безготівкових переказів та проведенням розрахунків в торгово-сервісній мережі, що підтверджується як даними долученого розрахунку заборгованості, так і даними виписки по картковому рахунку № НОМЕР_3 .
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем, що становить 133060,25 грн, та яка складається з: 
заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) – 110 272,0340 грн, 
процентів за користування кредитом – 22 787,91 грн.
Як встановлено із вищевказаного розрахунку, відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на виконання зобов`язання за договором. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Договором про що вказано у розрахунку заборгованості, а тому сплачуючи кредит, ОСОБА_1 додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».
Однак відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
При визначенні розміру заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Суд не зобов`язаний брати до уваги наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості та може не погодитися із ним та навести свій розрахунок, виконуючи обов`язок щодо визначення належної до стягнення суми заборгованості.
До вказаних правовідносин суд вважає, що мають бути застосовані положення передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.
Відповідно правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у п. 74 його постанови від 04.09.2024 у справі № 426/4264/19 зазначено, що у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01 лютого 2019 року №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
Суд встановив із долученої відповідачем ОСОБА_1 копії військового квитка серії НОМЕР_4 що ОСОБА_1 у період укладення кредитного договору був військовослужбовцем, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_5 та пізніше у військовій частині НОМЕР_1 .
Таким чином, щодо ОСОБА_1 , як військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширюються пільги передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позивач не повинен був нараховувати проценти за користування кредитом на весь час його призову, а у випадку коли така інформація стала відома пізніше – здійснити відповідний перерахунок.
Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку/ фінансової установи щодо наявності в особи спеціального статусу.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором, суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).
За встановлених судом обставин, з урахуванням наданих відповідачем доказів щодо статусу військовослужбовця та поширення на нього пільг, передбачених частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд доходить висновку, що нарахування позивачем процентів за користування кредитом за спірним договором є неправомірним.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом у спірний період.
Також суд вважає, що сплачені відповідачем відсотки в сумі 19 431,41 підлягають зарахуванню на погашення основної заборгованості за кредитом (тіла кредиту).
Висновки суду.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу підлягають до часткового задоволення, а з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість у розмірі 90 840,93 грн, тобто за виключенням процентів за користування кредитом – 22 787,91 грн у стягненні яких суд відмовляє та з урахуванням сплачених коштів на погашення відсотків 19 431,41 
Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 328 гривень 00 копійок (платіжна інструкція від 27.02.2026).
Оскільки суд ухвалив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 328 грн потрібно стягненню із відповідача.
Оскільки позов задоволено частково на 68,27 % (90 840,93 х 100 / 133 060,25), тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 272,03 грн (3 328 х 68,27 %).
На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Чернівецьке облуправління АТ «Ощадбанк», на рахунок НОМЕР_7 у філії – Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанку», МФО 356334, код 09356307, заборгованість у сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 93 копійки, що становить заборгованість за тілом кредиту.
Відмовити в іншій частині позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Чернівецьке облуправління АТ «Ощадбанк», витрати на оплату судового збору в розмірі 2 272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 03 копійки.
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії – Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ: 09351600, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 244 м. Чернівці Чернівецька область.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя 	С. А. Асташев