Справа № 127/3711/26 
Провадження № 3/127/816/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Промислова 9» яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ :
До Вінницького міського суду Вінницької області з Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення №1447 від 08.12.2025 року вбачається, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промислова 9», код ЄДРПОУ 43689895, головним бухгалтером якого є  ОСОБА_1 , було виявлено ведення податкового обліку з порушеннями встановленого порядку, а саме порушено: вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податковий кодекс України, ст. 1, ст. 3, ст. 9 Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, та п. 6, п. 11, п. 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, внаслідок чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 432 887 грн, у тому числі:
– за 2023 рік — 628 777 грн;
– за 2024 рік — 641 382 грн;
– за І півріччя 2025 року — 162 728 грн.
Порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податковий кодекс України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 76 553 грн, у тому числі:
– за вересень 2020 року — 15 556 грн;
– за жовтень 2020 року — 30 000 грн;
– за листопад 2020 року — 30 000 грн;
– за грудень 2020 року — 997 грн,
а також завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації), на суму 659 929 грн.
Порушення вимог п. 63.3 ст. 63 Податковий кодекс України, п. 8.1, п. 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, а саме: підприємством не подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням чи через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП) щодо одного об`єкта, який є об`єктом оподаткування та використовувався у господарській діяльності.
Порушення вимог п. 176.2 «б» ст. 176 Податковий кодекс України та розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків — фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску (Додаток 4ДФ), а саме: подання Податкових розрахунків за ІІ квартал 2022 року та І квартал 2025 року з недостовірними відомостями.
Дії ОСОБА_1 головним державним інспектором Головного управління ДПС у Вінницькій області кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, але її представником Гриценко О.В. подано заперечення протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в яких вона просила судовий розгляд здійснювати у їх відсутності.
Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та її представник – адвокат Гриценко Олена Василівна – заперечили проти протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2025 № 1447 та просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У поданих письмових запереченнях зазначено, що акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промислова 9» від 26.11.2025 № 35032/02-32-07-01/43689895, на підставі якого складено протокол, є неузгодженим, оскільки Товариством у встановлений строк подано заперечення на акт перевірки з додатковими поясненнями та документами.
Представник посилається на положення п. 86.7 ст. 86 Податковий кодекс України, відповідно до яких заперечення та додаткові документи є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, а за результатами їх розгляду комісією контролюючого органу приймається відповідний висновок, що також входить до матеріалів перевірки.
Зазначено, що за результатами розгляду заперечень ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято рішення про призначення документальної позапланової перевірки щодо обставин, викладених у запереченнях, а отже висновки акта перевірки підлягають додатковій перевірці та перегляду.
Крім того, представник вказує, що відповідно до п. 15 розділу II Інструкції № 566 до протоколу про адміністративне правопорушення повинні долучатися всі матеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення, у тому числі документи, що можуть свідчити про відсутність вини чи інші обставини. Водночас матеріали адміністративної справи не містять поданих заперечень, висновку комісії за результатами їх розгляду, а також матеріалів та результатів призначеної позапланової перевірки.
Також представник посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховний Суд від 08.09.2020 у справі № 11/811/2893/14, згідно з якою висновки, викладені в акті перевірки, самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, а їх оцінка надається під час вирішення спору щодо рішення, прийнятого на підставі такого акта.
На підставі викладеного ОСОБА_1 та її представник вважають, що за відсутності узгоджених результатів перевірки та з урахуванням призначення додаткової перевірки, інкриміновані порушення є неузгодженими, а розгляд протоколу є передчасним, у зв`язку з чим просять суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Розгляд справи проводиться у відсутність ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що провадження у вказаній справі слід закрити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.
Однак у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає порушення саме нею встановленого порядку ведення податкового обліку.
Посилання ж у протоколі просто на норми Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення, до протоколу про адміністративне правопорушення №1447 від 08.12.2025 року додано акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промислова 9» від 26.11.2025 № 35032/02-32-07-01/43689895, з якого вбачається, що державними інспекторами проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Промислова 9» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.07.2020 року по 30.06.2025 року, а також питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.07.2020 року по 30.06.2025 року.
Слід зазначити, що за результатами перевірки у випадках, встановлених п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган виносить податкові повідомлення-рішення, які згідно з п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Адміністративне оскарження передбачає подання платником податків скарги до контролюючого органу вищого рівня, який може скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства, що передбачено п. 55.1. ст. 55 Податкового кодексу України.
При цьому, згідно з п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України протягом розгляду контролюючим органом вищого рівня скарги платника податків на рішення контролюючого органу сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. А днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (другий п.п. 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України).
Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Проте, оцінка акта перевірки, в тому числі викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, контролюючим органом вищого рівня (у разі оскарження в адміністративному порядку) або судом.
Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти.
Отже, до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акта перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.
Таким чином, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення №1447 від 08.12.2025 року складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ґрунтується лише на висновках викладених у акті про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промислова 9» від 26.11.2025 № 35032/02-32-07-01/43689895, а висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків.
Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що контролюючим органом не надано суду доказів щодо того, що ТОВ «Промислова 9»  скористалося своїм правом на оскарження результатів документальної планової виїзної перевірки від 26.11.2025 року та щодо результату такого оскарження та/або щодо узгодження податкового зобов`язання станом на момент розгляду справи. 
Тому факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку не є достеменно встановленим, і відповідно, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Встановлені судом обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю, оскільки у її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 284 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.
Суддя: