ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/19591/25
провадження № 2-др/753/57/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
додаткове
24 березня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за наявними матеріалами справи
заяву представника позивача - адвоката Світличної Яни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 753/19591/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання щлюбу недійсним, 
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/19591/25 за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним. 
Представник відповідача - адвокат Світлична Я.О. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 29 000,00 грн.
Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.03.2026, зареєстрований судом 04.03.2026 за вх. № 7690/26.
Ухвалою від 06.03.2026 суд прийняв до розгляду заяву представника відповідача - адвоката Світличної Я.О.; постановив розгляд заяви проводити без повідомлення сторін, відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України. 
Вивчивши доводи, викладені у поданій представником позивача заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача з таких мотивів.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки заява стосуюється лише питання про судові витрати, суд розглянув її без проведення судового засідання, на підставі наявних у справі матеріалів.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2026 у справі № 753/19591/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання щлюбу недійсним відмовлено.
Представник відповідача - адвокат Світлична Я.О. просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 29 000,00 грн. 
Представник позивача - адвокат Білошапка О.В. подала письмові заперечення, в яких просила відмовити в розподілі судових витрат (Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.03.2026, зареєстрований судом за вх. № 11758/26).
На обґрунтування своєї позиції зазначила таке. 
Представником відповідача до суду подана заява про вирішення питання щодо відшкодування судових витрат у вигляді правової допомоги на суму 29 000,00 грн.
В попередньому судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позов, до якого долучено копію договору про надання правничої допомоги від 01.10.2025 року та Додаткову угоду до нього № 1 від 01.10.2025 року, як підставу для відшкодування витрат на правничу допомогу у разі відмови в задоволенні позову.
Окремої заяви відповідачем не заявлялося. У зв`язку з поданням представником відповідача детального розрахунку судових витрат, які він просить відшкодувати, виникла необхідність подати заперечення на цю заяву.
Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити її, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 757/28231/13-ц, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 910/6210/20, від 30.03.2023 у справі № 905/2307/21 (905/496/22)).
Згідно правової позиції КГС ВС, викладеної в постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, з текстом постанови можна ознайомитися за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/11682890 «....подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Тому заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню….».
Отже, передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), на яку посилається заявник, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Однак, у п.3 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 01.10.1025 року за № 1 передбачено, що оплата витрат здійснюється протягом 90 днів після ухвалення судом рішення.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16).
Представником відповідача завлено клопотання саме про вирішення питання про відшкодування судових витрат. Однак, згідно правових позицій Верховного суду, відшкодування має місце виключно за умови здійснення таких витрат.
Водночас, відповідачем не надано суду доказів здійснення оплати адвокату згідно договору від 01.10.2025 року за надану правничу допомогу (чеків, банківських квитанцій, прибуткових касових ордерів, тощо).
Таким чином, відсутні підстави для відшкодування судових витрат.
ВП ВС відступила від правового висновку КЦС ВС щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідного для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначивши, що учасник справи повинен деталізувати опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінюванні такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У разі встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. (Постанова ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, з текстом постанови можна ознайомитися за посиланням : https://reyestr.court.gov.ua/Review/107706741).
Водночас, в додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги від 01.10.2025 року зазначено, що сума гонорару адвоката в розмірі 20 000, 00 грн. складається з ознайомлення та аналізом з матеріалами справи, підготування правової позиції та консультування на всіх етапах ведення справи, підготовка та подання відзиву на позов, а 9 000,00 грн. складається в участі в трьох судових засідання адвоката.
Однак, матеріали справи не містять доказів ознайомлення представника відповідача з матеріалами даної справи, що виключає і їх аналіз, не надано і відповідачем доказів здійснення консультування адвокатом відповідача. А, враховуючи, що судових засідань було лише два, а не три (03.12.2025 року судове засідання було відкладене), то сума в 9 000,00 грн є не виправданою, а сума в 20 000,00 грн є завищеною та не обґрунтованою, враховуючи складність справи та не подання стороною відповідача на спростування позову жодного доказу, окрім, направлення до суду відзиву на позов.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).(постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 травня 2024 року, справа № 205/5969/15- ц, провадження № 61-12669св23).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження того, що відповідач має сплатити витрати на правничу допомогу адвоката у цій справі надано такі докази: 
- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2025; 
- копію додатку № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2025; 
- копію акта приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 03.03.2026.
Згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2025, який укладено між Адвокатським бюро «Світличної Яни Олексіївни», в особі її власника - адвоката Світличної Яни Олексіївни, та ОСОБА_2 , предметом договору є: 
- доручення здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
- доручення провести супровід судової справи № 753/19591/25 в Дарницькому районному суді м. Києва від моменту укладення договору до моменту винесення рішення у справі. 
Згідно з додатком № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2025, який укладено між Адвокатським бюро «Світличної Яни Олексіївни, в особі власника - адвоката Світличної Яни Олексіївни, та ОСОБА_2 , сторони домовились про таке.
1. Вартість узгодженого об`єму правової (правничої) допомоги адвоката за договором визначається сторонами як наступний перелік послуг: 
- ознайомлення та аналіз матеріалів справи, підготовка правової позиції, консультування на всіх етапах судового процесу, підготовка і подача відзиву на позовну заяву - вартість 20 000,00 грн;
- підготовка і пошук доказів, представлення інтересів клієнта для отримання інформації і доказів (запити, клопотання) - 5 000,00 грн;
- підготовка та подача заперечення на відповідь на відзив - 6 000,00 грн;
- участь у судових засіданнях - 3 000,00 грн за кожне засідання. 
Надання додаткових видів правової (правничої) допомоги, що не передбачене наведеними умовами додатку, узгоджуються сторонами шляхом укладення додаткових умов до договору про надання правової (правничої) допомоги.
2. У разі необхідності клієнт оплачує додаткові витрати для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення судових експертиз, оплата вартості висновків фахівців, поштові чи транспортні витрати, тощо).
3. Оплата послуг адвоката здійснюється протягом 90 днів з дня винесення рішення у справі № 753/19591/25 Дарницьким районним судом м. Києва. 
Згідно з актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 03.03.2026 адвокатом Світличною Яною Олегівною, відповідно до умов договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2025, ОСОБА_2 надана така правова допомога: 
- проведення супроводу розгляду судової справи № 753/19591/25 в Дарницькому районному суді м. Києва від моменту укладення договору до моменту винесення судом рішення у справі, що включало в себе: ознайомлення та аналіз матеріалів справи, підготовка правової позиції, консультування на всіх етапах судового процесу, підготовка і подача відзиву на позовну заяву - вартість 20 000,00 грн; участь у судових засіданнях - 3 000,00 грн за кожне засідання - 9 000,00 грн (судові засідання 13.10.2025, 03.12.2025, 18.02.2026).
Узгоджена вартість наданої правової допомоги складає 29 000,00 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У цій справі представник позивача просив відмовити у розподілі судових витрат, оскільки: 
- стороною відповідача не надано доказів здійснення оплати адвокату за договором від 01.10.2025;
- заявлений розмір витрат не є співмірним зі складністю справи, є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі, оскільки матеріали справи не містять доказів ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи, судових засідань було два (03.12.2025 судове засідання було відкладено). 
Перше твердження сторони позивача 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат зобов`язаний подати детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом із тим, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг, їх вартості підлягають розподілу незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено. 
Суд частково погоджується з другим запереченням представника позивача щодо неспівмірності витрат зі складністю справи, завищенням щодо іншої сторони спору, та невідповідності виконаній адвокатом роботі, з огляду на таке.
Справа розглядалась за правилами загального позовного провадження.
Представник відповідача у цій справі виконала наступний обсяг роботи:
- ознайомлення з позовною заявою та приєднаними до неї додатками, оскільки ці документи долучені до реєстраційної картки вхідного документу та завантажені до системи «Електронний суд»;
- подала відзив на позовну заяву; 
- брала участь у підготовчому засіданні 13.10.2025 в режимі відеоконференції;
- брала участь в судовому засіданні 03.12.2025 в режимі відеоконференції; 
- брала участь в судовому засіданні 18.02.2026 в режимі відеоконференції.
Тому витрати у розмірі 29 000,00 грн є завищеними щодо іншої сторони спору, у зв`язку з чим, вивчивши доводи, викладені у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, письмові заперечення щодо цієї заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про їх зменшення і стягнення з позивача витрат, які мають бути понесені відповідачем за надання йому професійної правничої допомоги у цій справі - в розмірі 16 000,00 грн (10 000,00 грн - ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання відзиву на позовну заяву та по 2 000,00 грн - за участь у кожному з трьох судових засідань в режимі відеоконференції), оскільки витрати в такому розмірі є співмірними за переліченими вище критеріями та необхідними у цій справі. 
Керуючись нормами ст. 133, 137, 141, 246, 258-261, ст. 270, 353-354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача - адвоката Світличної Яни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 753/19591/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання щлюбу недійсним задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення (додаткове) ухвалено за відсутності учасників справи та складено 24.03.2026.

Суддя В.М. Маркєлова