г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/5510/25
Номер провадження 2-а/213/3/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусаровій О.С., за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №R52127 від 02.09.2025р., та закрити провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що про спірну постанову дізнався 05.11.2025р., після відкриття виконавчого провадження. До даного часу позивач не отримував жодних повісток, викликів чи повідомлень – не через «Резерв+», ні за місцем проживання, ні під особистий підпис. У за стосунку «Резерв+» неможливо ознайомитись з текстом постанови, оскільки відображається лише коротке повідомлення про наявність постанови без можливості перегляду змісту. Позивач вчасно оновив персональні дані у відповідача. Зазначає, що спірну постанову винесено відповідачем 02.09.2025р. за ч.3 ст 210-1 КУпАП, нібито за неприбуття за повісткою. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою. Позивач жодного разу не отримував повісток від відповідача. Вважає, що без доказу факту вручення повістки відсутній об`єктивний склад правопорушення.
Представник відповідача подала Відзив на позов, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у відповідача, має статус військовозобов`язаного. Позивачу 24.02.2025р. засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням було належним чином направлено повістку №2666116 на прибуття 07.03.2025р. о 09:00 годині до відповідача. З пошти відповідачу надійшла довідка про причину повернення/досилання відправлення в якому зазначено причину повернення – адресат відсутній за вказаною адресою. оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Пунтком 23 Порядку 560 визначено: Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Пунтком 24 Порядку 560 визначено: У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Позивачем не було надано жодних поважним причин не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою. Оскільки повістка на адресу позивача була направлена рекомендованим поштовим відправленням, з дотриманням порядку оповіщення військовозобов`язаних, однак повернута із зазначенням відміткою про відсутність адресату, ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає доведеним, те що ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин 07.03.2025 року. В зв`язку з чим, 02.09.2025 року Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” було створене автоматичне електронне звернення № Е3497317 до органів Національної поліції України про необхідність розшуку та примусового доставлення до ТЦК та СП України у зв`язку з наявністю ознак вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП. У разі звернення ТЦК та СП до органів Національної поліції України про необхідність розшуку та примусового доставлення до ТЦК та СП особи, в останього в застосунку “Резерв+” звяляється відмітка, що він є порушником правил військового обліку та заначається причина порушення. Тому, доводи Позивача проте, що він нібито не знав про відповідне порушення-не відповідає дійсності. Позивач, зазначає, що дізнався про існування постанови №R52127 від 02.09.2025 лише 05.11.2025 року, після відкриття виконавчого провадження. В заперечення даного твердження представник відповідача зазначає наступне. Відповідно до абз.1 ст. 279-9 КУпАП - у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Так, відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовзобовязаних та резервістів (далі-ЄДРПВР), Позивачем 02.09.2025 року через електронний кабінет (Резерв+) було подано відповідну заяву (роздруківка з ЄДРПВР додається). Відповідно до абз. 2 ст.279-9 КУпАП - керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, у відповідності до абз.2 ст. 279-9 КУпАП, 02.09.2025 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № R52127 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП України (дані про винесення постанови також наявні у роздруківці з ЄДРВПР). Відповідно до абз. ст.279-9 КУпАП України - у разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Так, як Позивачем заява на притягнення до адміністративної відповідальності була направлена через електронний кабінет заявника, то постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була направлена автоматично на електронний кабінет Позивача. Тому, доводи Позивача проте, що йому було не відомо про винесення постанови та притягнення його до відповідальності – не відповідають дійсності та вводять суд в оману, оскільки Позивачем самостійно через електронний кабінет було подано заяву в якій він зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначає, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута у відповідності до ст. 279-9 КУпАП та надіслана на електронний кабінет Позивача, що відповідає нормам ст. 285 КУпАП де зазначено, що по справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення може направлятися особі, щодо якої її винесено, у порядку, визначеному статтею 279-9 КУпАП. Позивач, зазначає , що відповідно до витягу з ЄРДР №12025041740000075 від 06.03.2025, за тими ж самими обставинами відкрито кримінальне провадження за ст. 336 КК України, що порушує ст. 61 Конституції України. Це є подвійним притягненням, що заборонено ст. 61 Конституції України. Верховний Суд у постановах від 11.04.2019 (справа №686/22740/16-а) та 03.03.2021 (справа №420/2725/20) підтвердив недопустимість подвійної відповідальності. В заперечення даного твердження зазначаємо, що ЄРДР який відкрито відносно Позивача стосується кримінальної відповідальності. Так, як 05.03.2025 року за вих.№ 7ю/1501 до Відділення поліції №7 Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено повідомлення про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 336 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_1 за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, а саме відмовився від проходження військової служби без поважних на те причин (копія повідомлення за ознаками 336 КК України додається). Тому, доводи Позивача стосовно подвійного притягнення до відповідальності – не відповідає дійсності, так як неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, а відмова від проходження військової служби під час мобілізації (особливого періоду) підпадає під ознаки кримінальної відповідальності. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилався на обставини вказані у позові.
Представник відповідача до суду не з`явилась.

10.11.2025р. позов залишено без руху.
24.11.2025р. відкрито провадження.
22.01.2026р. здійснено перехід до розгляду з викликом сторін, витребувано докази.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої в редакції на час виникнення спірних правовідносин:
Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210-1 КУпАП).
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).
При цьому, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Положення цієї частини не застосовуються у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 279-9 КУпАП, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. ІНФОРМАЦІЯ_5 , протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Згідно копії повістки, доданої відповідачем до Відзиву, - 25.02.2025р. відповідачем було сформовано повістку на ім`я позивача про необхідність його явки до відповідача на 07.03.2025р. о 09:00 годині (доказ в електронному вигляді – додаток до відзиву).
Згідно копії Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, доданого відповідачем до відзиву, - вказану вище повістку було направлено 24.02.2025р., та згідно Довідки про причини повернення/досилання відправлення було повернуто відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (доказ в електронному вигляді – додаток до відзиву), проставлено дату повернення 16.03.2025р.
Суд звертає увагу, що повістка сформована пізніше ніж фактично направлена позивачу, що видно з зазначених дат. Враховуючи вказане, суд ставить під сумнів направлення позивачу вказаної повістки.
Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Суд зі змісту матеріалів справи встановив, що вказаний лист відповідачем до позивача Укрпоштою було направлено рекомендованим поштовим відправленням із описом вкладення на зареєстровану адресу позивача. 
Однак, зазначене рекомендоване поштове відправлення повернуто до відправника із проставленою 16.03.2025 року працівником поштового відділення відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 позивач, вважається належно оповіщеним про виклик лише 16.03.2025 року (день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання).

02.09.2025р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст22 ЗУ «про військовий обов`язок і військову сл`жбу"), встановлений абзацом сьомим частини 3 ст 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст 210-1 КУпАП, постановив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. (доказ в електронному вигляді).
Суду не надано підтвердження дати вручення спірної постанови позивачу, тому суд приймає позицію позивача про отримання копії постанови 05.11.2025р., та вважає можливим поновити строк для оскарження спірної постанови.
Суд зазначає, що сторонами не надано суду заяву від 02.09.2025р. (скріншот в електронному вигляді з Резерв+), тому суду не відомо зміст такої заяви (обома сторонами лише надано підтвердження, що 02.09.2025р. до відповідача надійшов документ з назвою «заява» без розкриття її змісту), чи дійсно позивач визнавав правопорушення та просив розглянути справу без нього; в той час як позивач в суді та згідно позову заперечує про обізнаність про існування повістки, не визнає що отримував повістку, не визнає що йому біло відомо про спірну постанову.
Надана суду копія спірної постанови не містить відмітки про вручення позивачу, не містить посилань що була направлена поштою, або через додаток, та була там отримана.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд звертає увагу, що спірна постанова не містить викладу конкретних обставин порушення допущеного позивачем, так вказано загальну фразу про те, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці. Не вказано за якою саме повісткою не прибув позивач, не вказано на яку дату, час та місце викликався позивач та не прибув. Спірна постанова не містить посилання на досліджені докази, лише зазначено, що відповідачем було «розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Тобто зі спірної постанови неможливо визначити чи дійсно вона стосується саме доданої до відзиву повістки, та саме через неявку 07.03.2025р. Постанова не містить відомостей чи було досліджено пом`якшуючі, обтяжуючі обставини, не містить обґрунтувань.
Крім того, суд звертає увагу, що повістка на ім`я позивача була виписана на 07.03.2025р., та неявка на вказану дату не є продовжуваним правопорушенням, та в даному разі, станом на 02.09.2025р., в разі визнання позивача винуватим, сплили строки притягнення позивача до відповідальності (ст38 КУпАП), але дана обставина не обґрунтована відповідачем ні у самій постанові, ні у відзиві. 
Згідно з ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Слід зауважити, що вимоги ч.3ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вказані вище протиріччя, сумніви, оскільки повістка сформована датою пізніше ніж дата направлення, враховуючи що відмітка поштою проставлена датою після дати на яку позивач викликався, враховуючи закінчення строків притягнення до відповідальності, не надання заяви в якій позивач начебто визнав провину та просив розглядати справу без нього, враховуючи невмотивованість спірної постанови, - суд вважає, що позивача не було належним чином оповіщено про виклик на 07.03.2025 на 09:00 год. до відповідача, та ним не було порушено п.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, та суд приходить до висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню, провадження закриттю.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.2,5,9,72-79,90,122,242-246,262,286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R52127 від 02.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 ч.3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП- закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення повного судового рішення.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Дата складання тексту рішення 30.03.2026р.

Суддя: В. В. Мазуренко