ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 678/269/26
Провадження № 33/820/220/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. 
за участю секретаря судового засідання Романової А.В. 
захисника Могили С.М. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Могили С.М. на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, та
ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою Летичівськогорайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Відповідно до зазначеної постанови судді, 06.02.2026 року о 16 год. 30 хв., на автодорозі М-30 «Стрий-Ізварено» 321 км, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови ВП №23609798 від 04.04.2018 року начальника Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Червоної І.М. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 ПДР України, ст.15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Могила С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник вказує, що ОСОБА_1 не знав про наявність у нього обмежень у праві керування, аліменти сплачує вчасно.
У той же час, ухвалюючи спірне рішення суд не врахував, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 постанови про встановлення тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами, ОСОБА_3 стверджує, що не був обізнаний з наявністютимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, матеріали справи не містять доказів зворотного, тобто не доведено наявність в його діях умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.
Відсутність вини, як обов?язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, свідчить про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_3 дізнавшись про існування заборгованості зі сплати аліментів, з наявністю якої пов?язані обмеження у праві керування транспортними засобами, сплатив її в повному обсязі, узв?язку з чим відповідні обмеження 18.02.2026 державною виконавчою службою скасовано.
Суд не врахував, що на момент винесення спірної постанови постановою начальника Новодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чернової І.М. скасовані заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тому станом на 20.02.2026 ОСОБА_1 не був тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, а відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУПАП.
За таких обставин, вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, не доведена у передбаченому законом порядку, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, поважних причин неявки не повідомив, що відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду. 
Захисник особи, яку притягнуто до ОСОБА_5 адвокат Могила С.М. у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді та закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, з наведених у апеляції підстав.
Заслухавши доводи захисника адвоката Могили С.М., перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі. 
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Постанова суду має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ухвалюючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини останнього у його вчиненні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584746 від 06.02.2026 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення (а/с 1); постанова ВП №23609798 від 04.04.2018 року начальника Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Червоної І.М. (а/с 2); відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських від 06.02.2026 року (а/с 4); інші матеріалами справи в їх сукупності.
Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Відповідно до частини 3 статті 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з частиною 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Пунктом 2 частини 9 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто склад цього адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом. 
Так, у матеріалах справи міститься постанова ВП №23609798 від 04.04.2018 року начальника Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чернової І.М., якою встановлено тимчасове обмеження для ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа (а/с 2). 
Відтак, у сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 584746 від 06.2.2026, яким зафіксовано порушення частини 10 статті 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 3 статті 126 КУпАП, наведені вище докази дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол. 
При цьому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стороною захусту не оскаржується. 
Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП. 
Тож, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та відсутності у суду підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. 
Доводи захисника, що ОСОБА_1 не знав про наявність у нього обмежень у праві керування, аліменти сплачує вчасно, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 постанови про встановлення тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами, не доведено наявність в його діях умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП не заслуговують на увагу, ОСОБА_6 мав аліментні зобов`язання з 2009 року, про що йому було відомо, несвоєчасно та не в повному обсязі їх сплачував, через заборгованість саме за період з 2009 по 2018 роки державним виконавцем було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа, ця постанова державного виконавця від 04.04.2018 року не оскаржена та не скасована, тому твердження, що ОСОБА_1 нібито не знав про встановлення державним виконавцем щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, не підтверджено належними доказами, тому суд вважає це спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. 
Стосовно доводів захисника, що на момент винесення постанови судом першої інстанції постановою начальника Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чернової І.М. заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, ОСОБА_7 скасовані, тому станом на 20.02.2026 ОСОБА_1 не був тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, а відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУПАП, то вони є неспроможними, оскільки існування такого обмеження має юридичне значення саме на момент вчинення адміністративного правопорушення, а не на момент ухвалення судового рішення, тому посилання захисника Могили С.П. про те, що18.02.2026 була прийнята постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом (а/с 18) не є підставою для закриття провадження. 
Отже, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, правильно визначив вид стягнення у мінімальних межах, установлених частиною 3 статті 126 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Могили С.М. у зв`язку з відсутністю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Могили С.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя