Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/5/26 
Провадження № 2/943/653/2026 
12 лютого 2026 року м. Буськ
Буський районний суд Львівської області
в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М. 
при секретарі Пирки В.М.
за участі представника позивачки ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи Служби у справах дітей Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Буської міської ради про позбавлення батьківських прав, –
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивує тим, що заявник походить з багатодітної сім`ї, де є шестеро дітей, четверо з них неповнолітні. Батько дітей ОСОБА_4 помер в 2020 році. Мати дітей не працює, тому не спроможна утримувати та забезпечувати дітей, діти перебувають на державному утриманню. Позивачка зараз навчається у Львові в училищі, мама її матеріальна не забезпечує та не позбавляє проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки, тому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 .
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити.
Представник позивачки, адвокат Лукащук Я.М. позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить такі задоволити, дане засідання проводити без застосування засобів звукозапису.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. 
Представник третьої особи за викликом суду не з`явилася, подала суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, висновок по суті позову про доцільність задоволення позову та позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки.
Враховуючи клопотання представника позивача, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вислухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 записана матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Соколівською сільською радою Буського району Львівської області. 
З матеріалів справи встановлено та стверджено представником позивача в судовому засіданні, що батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_3 не працює, зловживає алкогольними напоями, не займається утриманням та забезпеченням дитини. Позивачка навчається у Львові в училищі, мати не цікавиться її навчанням, станом здоров`я, не забезпечує матеріально. Крім того, відповідачка вже позбавлена батьківських прав відносно двох дітей.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст.155 цього закону, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 С К України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16).
Згідно статей 9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Суд бере до уваги Європейську Конвенцію "Про здійснення прав дітей", ратифіковану Україною 03.08.2006 р., Конвенцію "Про юрисдикцію, відповідно до якої право, яке признається, виконується та співробітництві стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей", ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо спілкування, матеріального утримання доньки ОСОБА_5 . Жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.
Згідно заяви від 06.02.2026 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.
Також судом приймається до уваги як належний доказ Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Буської міської ради, за рішенням виконавчого комітету від 11.02.2026 року № 53, з якого вбачається доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання, утримання доньки, що безспірно встановлено в судовому засіданні, не заперечує проти позовних вимог, визнає такі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 155, 164 СК України, суд -
ухвалив :

Заяву задовольнити повністю. 
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительку с. Соколівка Золочівського району Львівської області батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання. 

Суддя: Б. М. Журибіда