Справа №375/2705/25
Провадження № 2/375/40/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання Потапенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Вимоги позову обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 14 лютого 2019 року, який розірвано на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 червня 2025 року.
За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 2 квітня 2019 року.
Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні.
У зв`язку з викладеним позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України.
У судове засідання позивач не з`явилася. 14 січня 2026 року подала до суду заяву, якою підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить здійснювати розгляд справи у її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Також виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому, згідно частиною 11 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Частиною статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 червня 2025 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 14 лютого 2019 року.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 2 квітня 2019 року, актовий запис № 40, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком записано ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 . 
З довідки виданої виконавчим комітетом Рокитнянської селищної ради від 29 березня 2019 року № 117 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Із довідки виданої старостою старостинського округу № 10 Рокитнянської селищної ради Київської області Н. Савчук від 15 жовтня 2025 року № 175 встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 і знаходиться на її забезпеченні.
Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати свого сина, а тому повинен сплачувати аліменти.
У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернулася до суду.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Приписами частини 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
За правилами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свою дитину. Заявлені позовні вимог відповідач визнав повністю.
За нормою частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, суд приходить до висновку про задоволення позову, з урахуванням вимог частини 5 статті 183 СК України, про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину підповідного віку, починаючи з 3 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання рішення у межах стягнення аліментів за один місяць.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави (1211,20 грн).
Керуючись статтями 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статтями 11, 27, 75, 79, 84, 104, 105,110, 111, 112, 180, 181,182, 184,191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину – задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання синаОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви, тобто з 3 листопада 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації зазначене в позовній заяві за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2026 року.

Суддя        О.В. Банах-Кокус