Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

Справа № 279/2305/25
Провадження № 2-о/279/49/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 березня 2026 року         м.Коростень 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі суддіІвашкевич О. Г., із секретарем судового засідання Райвахівською Л.В. за участі заявника ОСОБА_1 , розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявника ОСОБА_1 до Коростенської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою за участі заінтересованої особи Коростенської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з 1997 по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 
На обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 . Починаючи з 1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 3,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, та належить померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №001298. Після його смерті спадщину фактично прийняла ОСОБА_3 , однак за життя не оформила її. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_1 , однак реалізувати своє право на спадщину не може через неможливість підтвердження наявності підстав для закликання до спадкоємства після смерті ОСОБА_2 .
Після повернення цивільної справи з Житомирського апеляційного суду для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд переданий судді Івашкевич О.Г.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2026 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження.
Заінтересована особа належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду шляхом направлення судом до електронного кабінету ухвали та копії заяви з документами, правом надання заперечень, клопотань не скористалася, в судове засідання уповноваженого представника не направила.
Заявник у судовому засіданні 26.02.2026 року заяву підтримав, пояснив, що дійсно ОСОБА_3 , яка є його рідною тіткою, весь час, починаючи з 1997 року проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жоден з них не перебував в іншому шлюбі, дітей не мали. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з ним на час смерті. 
Судом за клопотанням заявника були допитані в судовому засіданні свідки.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дала показання про те, що вона постійно проживає в с. Хотинівка, з 1985 по 2004 рік працювала бухгалтером у колгоспі, з 2004 - сільським головою, а по даний час - старостою села. Добре пам`ятає ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які весь час починаючи після 90 років проживали в АДРЕСА_1 разом як подружжя, мали спільний бюджет, вели спільне домашнє господарство. Вказала, що часто відвідувала дану сім`ю на свята та День перемоги, оскільки ОСОБА_2 був учасником бойових дій. Знає, що вони проживали спільною родиною, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, обробляли земельну ділянку. Дітей у них не було. Спочатку помер ОСОБА_2 , а потім ОСОБА_3 . ОСОБА_1 опікувався данною родиною. Пізніше дізналася, що ОСОБА_3 є тіткою заявника.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтвердив, що зареєстрований у м.Коростень, але фактично з дитинства до даний час проживає в с.Соболівка та добре знав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як сімейну пару, колись приносив їм додому хліб, продукти харчування (жінка працювала в магазині та просила допомогти), допомагав. ОСОБА_3 ніколи не мала іншої сім`ї, ОСОБА_2 колись жив на західній Україні, але вони у 1996 році зійшлися і жили разом однією сім`єю як подружжя з 1996 по 2006 рік, вели спільне господарство, мали корів, курей, кіз. Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявник похоронив їх. 
Судом також досліджені письмові докази, а саме:
- копія довідки Хотинівського старостинського округу від 12.02.2025 № 120 /20-13 про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно на момент своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був постійно зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . На момент його смерті в житловому будинку за даною адресою разом з ним була зареєстрована та проживала співмешканка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Підстава : запис в погосподарській книзі № за 2006-2010 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 ;
- копія довідки Хотинівського старостинського округу від 12.02.2025 № 121 /20-13 про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно був постійно зареєстрований та проживав разом з співмешканкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою АДРЕСА_1 . Підстава : запис в погосподарській книзі № 4 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 ;
- лист Коростенського відділу ДРАЦС від 06.02.2026 № 150/23.12-31 про відсутність актових записів про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 ;
- копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 16.01.2006, із зазначенням дати смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Соболівка Коростенського району Житомирської області;
- копія державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 001298 від 20.09.2004 року на ім`я ОСОБА_2 , площею 3,35 га на території Хотинівської сільської ради;
- копія довідки Хотинівської сільської ради від 16.01.2006 року про те, що ОСОБА_1 дійсно похоронив за свій рахунок дідуся ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копія повного витягу з державного реєстру РАЦС про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що заявником на отримання довідки на допомогу на поховання є ОСОБА_1 ;
- копія витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 до майна померлої ОСОБА_3 у спадковій справі 150/2021;
- лист приватного нотаріуса Коростенського РНО Житомирської області Неборачко І.В. від 14.02.2025 року № 78/02-14/152/2021 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ОСОБА_2 , оскільки відсутнє рішення суду про перебування громадян ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу та/або проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю, на даний час не дає можливості нотаріусу вирішувати питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю спадкове майно.
Дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та в сукупності - достатності, суд дійшов висновку про таке.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Правовідносини у цій справі регулюються нормами книги 6 «Спадкове право» Цивільного кодексу України та нормами Сімейного кодексу України.
Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, та той з подружжя , який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Згідно з положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У силу ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У своєму висновку, викладеному у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц (провадження №61-38901св18), Верховний Суд вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
У постанові Верховного Суду від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Отже, основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.
Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За приписами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків ( стаття 76 ЦПК України)
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено, що письмовими доказами, а також показаннями свідків доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки отже, їх відносини мали характер сімейних.
Встановлення даного факту має юридичне значення для ОСОБА_1 , а саме дає підстави для реалізації спадкових прав до майна померлої ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , з яким проживала однією сім`єю більше, ніж 5 років.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд враховує правила ч. 2 другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання за позивачем права на спадкування п`ятирічний термін охоплюється дією Сімейного кодексу України, термін проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу має обраховуватися з 01 січня 2004 року до моменту смерті останнього.
Відповідно до перехідних положень СК України кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. 
Цивільний кодекс України, яким було визначено черги спадкування, зокрема четверту чергу згідно зі ст.1264 ЦК України, набрав чинності з 01.01.2004 року. 
Суд враховує, що пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК Украни встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Правила Книги Шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом(абзац 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Суд враховує також правовий висновок Об`єднаної палат Верховного Суду від 18.09.2023 року, викладений у постанові 582/18/21 при розгляді подібних правовідносин, відповідно якого за загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Слід розмежовувати сферу дії статті 74 СК України і статті 1264 ЦК України, оскільки зазначені норми регулюють різні правовідносини (сімейні та спадкові). Якщо вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.
Оскільки сімейні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникли до набрання ЦК України чинності та продовжували існувати до 15.01.2006 року, пов`язані зі спадкуванням, суд вважає за можливим застосувати перехідні положення ЦК України та встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не менш як 5 років.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при розгляді справ у порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. 4, 12, 19, 258, 259, 265, 268, 273,294, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю з 1997 по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Заявник: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 

Заінтересована особа: Коростенська міська рада Житомирської області, ЄДРПОУ 04346244, місцезнаходженння: Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 22.

Суддя:         Оксана ІВАШКЕВИЧ