Справа № 638/432/26
н/п 3/638/181/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року   	м. Харків	

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
судді Заварзи Т. В.,
за участю секретаря судових засідань Шут Д. Ю.,
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягається до відповідальності, - адвоката Заболотько В. Б.,
представника потерпілого – адвоката Тельпіс О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Ізюмського районного Управління Головного управління національної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
06.01.2026 інспектором Ізюмського районного Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Ляпощенко Сергієм Володимировичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 560469. Відповідно до вказаного протоколу 06.01.2026 приблизно о 15 год. 30 хв. у м. Ізюм по вул. Харківська ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda cx5, д.н.з. НОМЕР_1 , під час обгону автомобіля Volkswagen transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 не переконався в тому, що останній увімкнув покажчик повороту ліворуч і почав маневр повороту та здійснив зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.
Цим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У графі свідки чи потерпілі у протоколі зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
До суду ОСОБА_1 подав пояснення, у яких зазначив, що не визнає свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки вважає, що водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху – не увімкнув покажчик повороту перед виконанням маневру ліворуч.
Представник Добощука І. В. подав до суду висновок експерта від 04 березня 2026 року № ЕД-19/121-26/5472-ІТ, виготовлений на замовлення ОСОБА_1 . 
Від представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Тельпіс О. О. до суду надійшли пояснення, у яких він зазначає, що висновок експерта від 04 березня 2026 року не може вважатися належним доказом, оскільки ґрунтується на поясненнях ОСОБА_1 , які були надані ним безпосередньо експерту, та без дослідження експертом матеріалів справи. У той же час експерту не надавалися пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що повністю відповідають обставинам вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 06.01.2026. 
Окрім того, до суду надійшли пояснення від ОСОБА_4 , який зазначив, що 06.01.2026 він перебував в автомобілі, яким керував його син ОСОБА_2 . У момент, коли водій ОСОБА_2 здійснював поворот на нерегульованому перехресті водій Mazda пішов на обгін та зачепив автомобіль, яким керував його син, за ліве крило, після чого автомобіль Mazda влетів в електроопору. Водій Mazda та його пасажирка почали нецензурно сваритися у бік ОСОБА_2 та його батька і погрожувати їм штурмовою бригадою.
У судове засідання, призначене на 13 березня 2026 року з`явилися представник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Заболотько В. Б. та ОСОБА_1 , а також представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Тельпіс О. О.
У судовому засіданні адвокат Заболотько В. Б. заявив клопотання про виклик до суду інспектора Ізюмського районного Управління патрульної поліції в Харківській області, який склав протокол ЕПР 1 № 560469, зазначив, що це необхідно для надання ним пояснень щодо схеми місця ДТП. 
З цього приводу суд зазначає наступне. Інспектор, який склав протокол ЕПР 1 № 560469 не був свідком дорожньо-транспортної пригоди, дії цієї посадової особи в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувалися, тобто у суду відсутні підстави для будь-яких сумнівів у законності дій працівників поліції, інших підстав, які б свідчили про необхідність допиту інспектора ОСОБА_5 адвокат Добощука І. В. не навів. Тож суд, враховуючи строки притягнення до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу за наявними у суду матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам до протоколу, встановленим ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У матеріалах справи наявна схема місця ДТП, з якою під підпис були ознайомлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
До матеріалів адміністративної справи також долучені пояснення ОСОБА_2 , які відповідають події, описаній у протоколі, та ОСОБА_1 , який вказує, що у момент, коли він почав обгін, водій почав повертати на провулок Заливний, а ОСОБА_1 уже був на зустрічній полосі та не встиг уникнути зіткнення, після чого здійснив наїзд на електроопору.
Також у матеріалах справи про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_3 , яка зазначила, що водій ОСОБА_1 почав обганяти автомобіль Фольксваген, який рухався попереду, це авто почало повертати ліворуч, а вони вже були на зустрічній полосі та скоїли зіткнення. 
Відповідно до п. 14.2 б ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями учасників ДТП, а також показами свідків.
У суду немає підстав сумніватися у тих фактичних обставинах ДТП, які були зафіксовані у протоколі ЕПР 1 № 560469.
Так, у судовому засіданні було заслухано як свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 06.01.2026 їхала на передньому пасажирському сидінні в автомобілі, яким керував її хлопець ОСОБА_1 , попереду них їхав автомобіль.
У якийсь момент ОСОБА_1 пішов на обгін, увімкнувши покажчик повороту, у чому свідок впевнена, оскільки почула відповідний звук, при цьому автомобіль попереду жодних сигналів не подавав, після чого відбулося зіткнення.
На запитання суду свідок пояснила, що обидва автомобіля почали виконувати маневр одночасно – автомобіль ОСОБА_1 маневр з обгону, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 поворот ліворуч.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
ОСОБА_3 повідомила суд, що ніколи не керувала автомобілем, водійських прав не має, правил дорожнього руху як водій не знає, ніколи не сідала за кермо навіть під керівництвом родичів чи знайомих. При цьому ОСОБА_3 при наданні показів суду вживала професійну водійську термінологію та розповідала про деталі, на які не може звертати увагу особа, що не обізнана з правилами дорожнього руху.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що у своїх показах, які надавалися працівниками поліції на місці ДТП, ОСОБА_3 не зазначала про те, що автомобіль попереду не вмикав покажчик повороту.
Судом також було допитано як свідка ОСОБА_4 . При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. ОСОБА_4 не зазначений у протоколі ЕПР 1 № 560469 як свідок ДТП, що сталася 06.01.2026, водночас ОСОБА_1 та ОСОБА_3 упізнали його, як особу, яка перебувала у автомобілі Volkswagen transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 у момент вчинення ДТП.
ОСОБА_4 зазначив, що 06.01.2026 він перебував в автомобілі, яким керував його син ОСОБА_2 . У момент, коли син здійснював поворот на нерегульованому перехресті водій Mazda пішов на обгін та зачепив їх автомобіль. Свідок зазначив, що ОСОБА_2 є водієм з більш, ніж двадцятирічним досвідом, у нього доведено до автоматизму увімкнення відповідних покажчиків, тому він впевнений, що покажчик повороту син увімкнув.
Окрім того, свідок зазначив, що після ДТП він свого сина не бачив, оскільки ОСОБА_1 (ймовірно) викликав на місце ДТП працівників ТЦК, які і забрали сина, тому син особисто пояснень суду надати не може.
Суд також відхиляє висновок експерта від 04 березня 2026 року № ЕД-19/121-26/5472-ІТ, виготовлений на замовлення ОСОБА_1 , як такий який не ґрунтується на матеріалах справи. Дослідження вказаного висновку засвідчило, що в його основу покладено виключно пояснення ОСОБА_1 , які він надав для проведення експертизи, та які суперечили його поясненням, що надавалися працівникам поліції на місці ДТП. Експертом не досліджувалися матеріали справи про адміністративне правопорушення, які містять, зокрема, і пояснення ОСОБА_2 .
Отже, наданий ОСОБА_1 як доказ висновок експерта не підтверджує існування або відсутність обставин, що підлягають доказуванню.
Також суд зважає на те, що учасниками справи не заперечується, а схемою ДТП підтверджується, що дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті провулка Заливного з вул. Харківською у м. Ізюм. Водночас відповідно до п. 14.6а Правил дорожнього руху обгін на перехресті заборонено. ОСОБА_1 стверджує, що перед перехрестям не було встановлено відповідних попереджувальних знаків. З цього приводу суд зазначає, що обов`язком суду є надання оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. 
Дослідженням доказів, а саме вивченням схеми місця ДТП, яка сталася 06.01.2026, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася безпосередньо на перехресті провулка Заливного з вул. Харківською у м. Ізюм. Це зафіксовано також на фотознімках, які долучені до схеми місця ДТП, на яких зафіксовано автомобілі учасників ДТП та перехрестя.
Отже, навіть у випадку відсутності знаків, що свідчать про перехрещення доріг, ОСОБА_1 , як водій повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3б Правил дорожнього руху), а також не мав права здійснювати обгін на перехресті.
Окрім того, суд також зважає на те, що протокол було підписано ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, а пояснення, надані ОСОБА_1 на місці події, прочитані та підписані ним, повністю відповідають обставинам події викладеним у протоколі. Те, що у ході судового розгляду матеріалів адміністративного правопорушення ОСОБА_1 змінив свої пояснення про хід подій, що мали місце 06.01.2026, суд сприймає як спосіб захисту обраний ОСОБА_1 .
Враховуючи вище наведене, у діях ОСОБА_1 встановлено факт порушення вимог п. 14.2 б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
При застосуванні адміністративного стягнення суддею не встановлені обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який має незначний водійський стаж з 19.02.2024, та не розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде накладення на нього адміністративного стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь держави.
Також відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 283, 284, 287 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: казначейство України (ел.адм. подат.), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України за реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081300, код за ЄДРПОУ: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації бюджету: 21081300, призначення платежу: справа № 638/432/26, постанова від 13.03.2026.
В порядку ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніш як через п`ятнадцять днів) в порядку примусового виконання постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
З 16 березня 2026 року по 20 березня 2026 року суддя Заварза Т. В. брала участь у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів, у зв`язку з чим загальний доступ до постанови було забезпечено 23 березня 2026 року.

Суддя         Т. В. Заварза