Справа № 212/10972/25 
2/212/2549/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року       м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді – Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
18 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі – ТОВ «Іннова Фінанс») звернулось до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4156200524, згідно умов якого остання отримала грошові кошти у позику у сумі 10000,00 грн., на строк 360 днів, стандартна процента ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою має заборгованість перед позивачем у розмірі 49742,50 грн., з яких: 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 39892,50 грн. - заборгованість за процентами.
У зв`язку із вищевикладеним, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № 4156200524 від 31.05.2024 у загальному розмірі 49742,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.
28 листопада 2025 року судом ухвалено заочне рішення по справі.
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року заочне рішення у справі від 28 листопада 2025 року судом скасовано та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
16 березня 2026 року від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що сума кредитних коштів сплачених ОСОБА_1 за весь період дії договору становить 11330,25 грн, які складаються з наступних платежів 2250,00 грн. – 29.06.2024, 4350,00 грн. – 30.07.2024, 150,00 грн. – 30.07.2024, 147,80 грн. – 31.07.2024, 4432,45 грн. – 29.08.2024.
08 квітня 2026 року від представника відповідача адвоката Чепурнова В.І. надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача частково визнав позовні вимоги в розмірі нарахування процентів в розмірі 7525,00 грн. Вказав, що ОСОБА_1 сплачено 11330,25 грн., а тому відповідач вважала своє зобов`язання за позикою виконаним. Просив суд вважати справу незначної складності, що не потребує професійної допомоги адвоката. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Судом встановлено, що 31 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4156200524, згідно умов якого остання отримала грошові кошти у позику у сумі 10000,00 грн., на строк 360 днів, стандартна процента ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 31.05.2024 підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу, додаток №1 до договору № 4156200524 від 31.05.2024, яким є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики. Як зазначено у договорі надання грошових коштів у позику № 4156200524, ця пропозиція є офертою в розумінні ст.ст. 641, 642 ЦК України укладання договору.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 31.05.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 договору надання грошових коштів у позику №4156200524, а також отримання відповідачем 31.05.2024 року коштів у позику в сумі 10000,00 грн. на підставі вищевказаного договору.
Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку, яка зазначена відповідачем у вказаному договорі.
На виконання умов Договору надання грошових коштів у позику №4156200524 ОСОБА_1 здійснено наступні платежі: 2250,00 грн. – 29.06.2024, 4350,00 грн. – 30.07.2024, 150,00 грн. – 30.07.2024, 147,80 грн. – 31.07.2024, 4432,45 грн. – 29.08.2024. 
В свою чергу доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «Іннова Фінанс» отриманої у позики у розмірі 10000,00 грн. та процентів за користування нею, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З матеріалів справи вбачається, що за Договором надання грошових коштів у позику №4156200524, укладеним між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 , визначено процентну ставку у розмірі 1,5% в день. 
В свою чергу нарахування денної процентної ставки у розмірі 1,5% в день з 20.08.2024 не відповідає розміру, визначеному в перехідних положеннях Закону України «Про споживче кредитування», а вказане положення договору є нікчемним та проценти за позикою мають розраховуватись за процентною ставкою 1,0 % в день.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до 29.08.2024 року належним чином виконувались умови Договору надання грошових коштів у позику №4156200524, а тому подальше нарахування процентів за користування позикою з 01.09.2024 має здійснюватися виходячи з процентної ставки 1,0% в день. 
Отже, за період з 01 вересня 2024 року по 26 травня 2025 року включно розмір процентів становить 24000,00 грн (10000 грн х 1% = 100,00 грн.; 30 днів х 100,00 грн. = 3000,00 грн; 3000,00 грн. х 8 міс. = 2400,00 грн.).
Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику №4156200524 року у розмірі 34000,00 грн. (10000,00 грн. – тіло кредиту + 24000,00 грн. проценти за кредитом). 
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: Договір №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, укладеного між адвокатом Андрущенко М.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс»; Акт №2832213526 приймання-передачі наданих послуг до Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, складений 01.12.2025, та Заявку №2832213526 про надання послуг від 18.08.2025, згідно яких адвокат Андрущенко М.В. надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» наступну правничу допомогу: написання позовної заяви до Кніжнік Я.Я., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 212/10972/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив, на загальну суму 5000,00 грн.; Платіжну інструкцію №6 від 02.12.2025, згідно якої Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» сплачено на користь адвоката Андрущенко М.В. грошові кошти у сумі 5000,00 грн. згідно Заявки №2832213526 від 18.08.2025 про надання послуг відповідно до Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги.
Суд погоджується із наведеним розрахунком в повному обсязі, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.
За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1655,71 грн. (2422,40 грн. х 68,35%), а також витрати на правову допомогу в розмірі 3417,50 грн. (5000,00 грн. х 68,65%), а всього судові витрати становлять 5073,21 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № 4156200524 від 31.05.2024 у загальному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок та судові витрати в розмірі 5073 (п`ять тисяч сімдесят три) гривні 21 копійка.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», місцезнаходження юридичної особи: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд.10, ЄДРПОУ 44127243.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складений та підписаний 09 квітня 2026 року.

Суддя:        М.  В.  Зімін