Справа № 750/13911/25 	Головуючий у 1 інстанції Григор"єв Р.Г. 	
Провадження № 33/4823/32/26 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді Салая Г.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2025 року,

У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. 

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.10.2025 року, близько 19:45 год в м. Чернігові по пр. Миру, 283, керував транспортним засобом «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП повторно, оскільки протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно з постановою ЕНА 5823768.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про порушення, допущені поліцейськими, зокрема безпідставну зупинку, що тягне за собою визнання недопустимими зібрані докази. Також вказує, що працівниками поліції наданий суду відеозапис із нагрудних камер поліцейських, який має ознаки монтажу. За таких обставин вважає, що його вина не доведена поза розумним сумнівом. 

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення не звертався, тому його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду. 

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.
Протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 470693 встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, що є порушенням вимог п. 2.1 «а» ПДР та факт вчинення правопорушення повторно протягом року. 

Обставини, зазначені у протоколі також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, на якому відображені події, які відбувалися 01.10.2025 року за участю водія ОСОБА_1 . 

Із переглянутого відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівників поліції із водієм вбачається обізнаність останнього щодо неможливості керування транспортним засобом, та повідомлено, що він не має посвідчення водія і що за це на нього вже складали протокол пару днів тому, просив поліцейських не складати протокол, розуміючи відповідальність. 

Відеозапис є безперервним, містить послідовну розмову з водієм та оформлення документів, жодних підстав вважати про наявність ознак монтажу такого, як на те вказує апелянт, не вбачається.

Так само неповідомлення працівниками поліції причини зупинки транспортного засобу не може вплинути на прийняте судом рішення. 

Факт скоєння вказаного адміністративного правопорушення підтверджується також довідкою ст.інспетора ВАП УПП в Чернігівській області Д.Літоша, відповідно до даних якої, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а повторність протягом року вчинення правопорушення підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 28.09.2025. 

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Апеляційний суд приходить переконання, що у діях ОСОБА_1 наявні кваліфікуючі ознаки: як керування транспортним засобом, не маючи такого права, так і повторності, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд приходить висновку, що суд І інстанції, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та відповідно до ст. 33 КУпАП наклав адміністративне стягнення.
Апеляційним переглядом не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. 
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Салай