Справа № 127/19959/25
Провадження № 1-кп/127/708/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2025 за №12025020040000084, за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця міста Потсдам, Німеччина, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого повну середню освіту, військовослужбовця, учасника бойових дій, раніше судимого, востаннє:
- 05.07.2011 вироком Ленінського районного суду міста Вінниці за вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 147, ст. 4 ст. 189, ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ст. 395 КК України до покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна в дохід держави,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 41 Конституції України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 навідник 1 зенітного артилерійського взводу артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 01.02.2025 близько 05:00 год, спускаючись разом із ОСОБА_6 по сходах у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 , помітили на першому поверсі незачинені на запірний пристрій двері до підсобного приміщення, в якому зберігалось майно мешканців зазначеного під`їзду, після чого у них виник спільний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна для чого вони вступили у попередню змову.
Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , керуючись жагою до легкої наживи, користуючись тим, що двері до підсобного приміщення не зачинені, увійшли всередину, де побачили велосипед торгової марки «Fischer» з рамою сріблясто - чорного кольору вартістю 3290,00 грн, велосипед торгової марки «TREK МТ-220 24» з рамою чорно-синього кольору вартістю 4941,00 грн та трюковий самокат торгової марки «Ethic» серії «Ethic Eravan» моделі «Pro Scooter» чорного кольору вартістю 3814,00 грн, власником яких є ОСОБА_7 .
Надалі, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, спільно, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, вчиняючи їх проти волі власника зазначеного майна, з корисливих мотивів, взяв велосипед торгової марки «TREK МТ-220 24» та безперешкодно вийшов з ним із під`їзду будинку та поїхав у напрямку вулиці Замостянської.
В цей час ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, взяв велосипед торгової марки «Fischer» та вийшов з ним з під`їзду, після чого поїхав на ньому до будинку АДРЕСА_2 , де залишив викрадений велосипед та повернувся до будинку АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою, пройшов через незамкнені вхідні двері до під`їзду № 3, де із підсобного приміщення заволодів трюковим самокатом торгової марки «Ethic» та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми спільними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 12045,00 грн.
Таким чином,  ОСОБА_4  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав в повному обсязі, в чому щиро розкаявся.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
По суті пред`явленого обвинувачення  ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що йому зателефонував ОСОБА_6 , який повідомив, що терміново знайшовся велосипед. Приїхавши за адресою, зазначеною ОСОБА_6 , ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 забрав велосипед сріблястого відтінку, марку не пам`ятає, який стояв при вході в під`їзд, який попередньо вивів ОСОБА_6 , поряд із самовільною пристройкою, а також разом з ОСОБА_6 ще один велосипед та самокат. На наступний день ОСОБА_4 здав велосипед до ломбарду та отримав за нього кошти. Стосовно іншого велосипеда та самоката, ОСОБА_4 запевняє, що їх взяв ОСОБА_6 , а він забрав собі лише один велосипед.  ОСОБА_4 суду повідомив, що ставиться до вчиненого негативно, щиро кається, жалкує про вчинене.
Потерпіла  ОСОБА_7  у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву, в якій просить суд провести розгляд кримінального провадження без її участі. Щодо призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_7 поклалась на розсуд суду.
Заслухавши показання обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю. 
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, враховує практику Верховного Суду щодо призначення судами кримінального покарання, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно вимоги про судимість вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий, 05.07.2011 вироком Ленінського районного суду міста Вінниці за вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 147, ст. 4 ст. 189, ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ст. 395 КК України до покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна в дохід держави. 03.07.2019 звільнений по відбуттю строку покарання.
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 29.09.2023 ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій.
З показань обвинуваченого ОСОБА_4 , він має на утриманні двоє малолітніх дітей віком 7-ми та 4-х років.
Згідно характеристики за місцем проживання, виданої головою правління ОСББ «Спільнота-52» ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_4 за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зарекомендував себе як доброзичливий мешканець. З сусідами по будинку конфліктів не мав, скарги не надходили.
Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 19.11.2025 року № 31/11614 вбачається, що ОСОБА_4 , за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 19.11.2025 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не звертався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше судимий; військовослужбовець; учасник бойових дій; за місцем проживання характеризується позитивно; під диспансерним спостереженням та на стаціонарному лікуванні не перебуває; за медичною допомогою не звертався; вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в чому щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Частиною другою статті 50 КК України передбачено чотири види мети покарання: - кара; - виправлення засуджених; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.
Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутності обтяжуючих обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, військовослужбовець, учасник бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не звертався, вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України - строком 5 (п`ять) років, оскільки призначення саме цього виду і розміру покарання визнано судом найбільш відповідним досягненню мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, є учасником бойових дій, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, що у своїй сукупності є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 в строк покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, за період з 23.11.2025 року по 24.02.2026 року.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № 338/25-21 від 13.02.2025 року, вартістю 848 гривень16 копійок.
Питання про скасування арештів та вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні №12025020040000084 від 01.02.2025 було вирішено вироком суду, ухваленим щодо іншого співучасника ОСОБА_6 ..
Керуючись ст.ст. 124, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, 75, 185 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_4  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
Призначити  ОСОБА_4  покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_4  в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 23.11.2025 року по 24.02.2026 року.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 24.02.2026.
Запобіжний захід  ОСОБА_4  у виді особистого зобов`язання – залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 848 (вісімсот сорок вісім) гривень 16 (шістнадцять) копійок.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою – в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: