Справа № 161/10521/24 
Провадження № 1-кп/161/285/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        06 квітня 2026 року   Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
захисника - ОСОБА_4 
представника потерпілого - ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження № 12024030580001238 від 02.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молчанів Локачинського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - 

-за ст.286 ч.1 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

Обвинувачений ОСОБА_6 о 15 годині 22 хвилини 02 квітня 2024 року, за адресою: м. Луцьк, вул. Коянкіна, 39, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 CD», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним дорогою, яка слугує виїздом з території автостанції №1 міста Луцька в напрямку вулиці Конякіна, в порушення п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода на проїзній частині дороги, не врахував дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, проявив безпечність та неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва направо відносно руху автомобіля неподалік від нерегульованого пішохідного переходу.
Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_6 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового двохкісточкового перелому правої гомілки в нижній третині зі зміщенням, звиху стопи до зовні; рваної рани в ділянці правого гомілково-ступневого суглобу, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби. 
Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України:
- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав частково, оскільки вважає,що сума є за великою. Цивільний позов КП « Медичне об`єднання Луцької територіальної громади» визнав повністю та долучив квитанцію про повну оплату цивільного позову. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що він частково відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_7 .. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , яка показала, що потерпіла є її близьким родичем, а саме матір`ю. 
02.04.2024 свідок разом з матірю переходили дорогу, переконавшись що перед ними також люди переходили дорогу і автомобілі стояли пропускаючи пішоходів, розпочали рух на іншу сторону дороги, дійшовши до середини на них наїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , який вийшов з автомобіля і почав кричати на потерпілу, яка від удару впала і отримала травму ноги. Після ДТП потерпілу забрали до лікарні, свідок ОСОБА_8 перебувала разом з нею. Свідок повідомила, що обвинувачений не зв`язувався з ними протягом трьох днів, а тільки після цього зателефонувала його дружина. Зі слів свідка, потерпіла втратила багато крові під час ДТП і їй знадобилися донори для переливання крові, яких знайшов обвинувачений у кількості 3 донорів, коли наступного разу також знадобилися донори для переливання крові, обвинувачений відмовився допомогти. В загальному обвинувачений свою допомогу проявляв пасивно. Зі слів свідка потерпіла постійно перебуває у лікувальних закладах, тривалістю перебування понад 11 місяців. Забрати потерпілу додому немає змоги, оскільки їй постійно потрібна медична допомога, також після скоєного потерпіла вимушена пересуватися на інвалідному візку. Під час ДТП свідок не отримувала тілесних ушкоджень. Обвинувачений відшкодував близько 50 000 тисяч гривень на лікування потерпілої, однак остання транзакція надходила в жовтні 2024 року.
-Протоколом огляду місця події від 02.04.2024;
-Протоколом огляду документів (відеозаписів) від 12.04.2024;
-Висновком експерта №250 від 24.04.2024 
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми необережними протиправними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони, частково відшкодував завдані збитки, потерпіла в своїй заяві наполягала на суворому покаранні, крім того, обвинувачений ОСОБА_6 в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, відшкодовувати витрати на лікування, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді шрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Цивільний позов Луцької міської клінічної лікарні про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого залишається без розгляду, оскільки обвинувачений сплатив усі витрати на лікування потерпілої в КП «МОЛТГ».
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, а також витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, слід задовольнити частково.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в користь потерпілої ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.23 ч.3 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. А тому, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та викладені вище вимоги законодавства України з цього приводу, суд вважає, що в даному конкретному випадку, як встановлено під час досудового розслідування, так і в ході судового слідства, в потерпілої ОСОБА_7 внаслідок даної ДТП виявлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а тому з врахуванням глибини душевних страждань, вимушених та незворотних змін у житті потерпілої ОСОБА_7 , які настали в результаті вчинення обвинуваченим злочину, що такий розмір в сумі 150 000 тисяч гривень відшкодування моральної шкоди відповідає положенням ст.23 ч.3 ЦК України. 
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

 
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3( три) роки.
Цивільний позов КП « МОЛТГ» до ОСОБА_6 про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілої ОСОБА_7 – залишити без розгляду.
Цивільний позов адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, а також витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги – задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а також витрати пов`язані із наданням правової допомоги в розмірі 10000 ( десять тисяч) гривень.
Арешт, що накладений на вилучене майно 02.04.2024 в ході огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 - скасувати.
Речовий доказ – автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI» н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання під письмову розписку ОСОБА_6 – залишити останньому за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 

ГОЛОВУЮЧИЙ: